Režie:
Guy NattivScénář:
Nicholas MartinKamera:
Jasper WolfHudba:
Dascha DauenhauerHrají:
Helen Mirren, Liev Schreiber, Camille Cottin, Ed Stoppard, Rotem Keinan, Dominic Mafham, Ben Caplan, Mark Fleischmann, Lior Ashkenazi, Daniel Ben Zenou (více)VOD (1)
Obsahy(1)
6. října 1973, pod rouškou tmy, v den největšího izraelského svátku a během měsíce ramadánu, zahájila spojená vojska Egypta, Sýrie a Jordánska překvapivý útok na Sinajský poloostrov a Golanské výšiny. Golda Meirová, jediná premiérka v dějinách Izraele, stojí proti přesile, čelí bezprostřednímu, evidentnímu a všudypřítomnému nebezpečí, tikající časované bombě, které, jak doufala, nikdy nebude muset čelit. Zahlcená, paralyzovaná a frustrovaná spory ve svém čistě mužském kabinetu, s malou nadějí na záchranu, se tato jediná žena ocitá v závodě s časem o záchranu milionu životů na obou stranách konfliktu. Téměř nepoznatelná Helen Mirren ztělesňuje jednu z nejikoničtějších a nejvlivnějších politických vůdkyň dvacátého století, kterou předtím v televizi ztvárnila Ingrid Bergman a na divadelních prknech Anne Bancroft. Golda Meirová se ocitla v centru dramatických geopolitických událostí a v rozhodující scéně vysoké diplomacie, v okamžiku, který se její zemi mohl stát osudným, jako žena obklopená samými muži – generály Dajanem, Elazarem, Šaronem a také Henrym Kissingerem. (Film Europe)
(více)Videa (1)
Recenze (34)
Někdo tady psal, že je potřeba znát historii, aby bylo možné filmu rozumět. Nemyslím si, že je to nezbytnost. Ne, že bych o Izraeli nic nevěděla, ale o Jomkipurské válce to neplatí. Tam je to čistý nic. Přesto jsem filmu rozuměla (neměla jsem pocit, že čemukoliv nerozumím). Ono v něm - podle mého soudu - ani tak o přesná fakta a čísla nejde. Není to dokument, ale spíš balada o úžasné ženě. O strašlivě těžkém kousku jejího života. S úchvatnou Helen Mirren a nesmírně působivou hudbou (původem ruská skladatelka). PS: v kině přede mnou seděl muž v jarmulce. ()
Tohle není klasický životopisný film, který by sledoval Goldu Meir v nějakém delším časovém úseku. Celý děj je smrsknut do tří týdnů jomkipurské války. A pokud se nechytáte stran historie, tak budete docela silně tápat. Kolikrát mi připadalo, že tvůrci počítají s tím, že divák má téma v malíku a bílá místa si s přehledem doplní sám. A i když se považuju za někoho, kdo má o tomhle něco načteno, dost mě ten přístup autorů štval. Pro člověka neznalého se tak film musí nutně omezit na sledování odhodlané ženy, která musí vést válku a nést břímě, které tato odpovědnost přináší. Tady se ukázalo herecké mistrovství Helen Mirren, která zahrála excelentně a řekla si o dalšího Oscara. Bohužel ani ona ale nedokázala vyrovnat rezervy, které film má. Na druhou stranu ve světle toho, co se nyní v Izraeli děje, film získává na intenzitě a proto hodnotím výš, než za běžných okolností. 80% ()
Film je poněkud schizofrenní v tom smyslu, že chvílemi je to velmi komorní, skoro televizní záležitost, a chvílemi kopíruje Pearl Harbor Michaela Baye (v několika různých scénách). Ohledně historických událostí jsem měl v hlavě stejný zmatek před ním jako po něm. Hlavním důvodem, proč ho vidět, je neidentifikovatelná Helen Mirrenová. ()
Brilantní. Past je v tom, že abyste filmu rozuměli, musíte mít předem v hlavě historii Izraele a alespoň zhruba průběh jomkipurské války (abych se zorientoval, studoval jsem jomkipurskou válku zhruba hodinu). Pokud to v hlavě máte, pak po dobu téměř 100 minut v téměř divadelním dramatu sledujete tvář ženy, na které se celá hrůza konfliktu (návštěvy nemocnice, zvuky ve sluchátkách, až paranoidní obrazy) odráží. Nedá se nesrovnat s explozivním Oppenheimerem - Golda je komorní snímek s brutálním pohledem do duše dodnes jediné první ministrině státu Izrael, na jehož konci cítí divák brutální respekt k této ženě (která posadila Kissingera ve své kuchyni a donutila ho sníst dvě lžíce boršče). ■ Mimochodem - Golda Meirová se narodila v židovské rodině na Ukrajině. ()
Skvělá Hellen Mirren v komorním neživotopisu motajícím se čistě kolem Jomkipurské války. Bavilo mě sledovat ten rozpor Goldy Meir, která musela být jako premiérka navenek silná a rozhodná a přesto se na ní hrůza války a strášák Izraelského zániku celkem logicky docela dost podepisovaly. Ani mi nevadilo, že se tentokrát šlo netradiční cestou a nemusel sem tak sledovat klasický životopis. Co už mi ale trochu vadilo je fakt, že jsem se nedozvěděl proč je Meir dodnes ve své domovině vnímána jako kontroverzní osoba…65% ()
Galerie (37)
Zajímavosti (10)
- V 47. minúte Golda Meierová (Mirren) hovorí generálovi Sharonovi (Ohad Knoller), že jeho úspech príde a potom ho zvolia za premiéra. Ariel Sharon sa skutočne stal 11. premiérom Izraela (2001-2006). (DJW)
- To, že britská herečka Helen Mirren hrá s americkým prízvukom nie je celkom náhoda. Skutočná Golda bola úzko spätá s USA. Narodila sa na dnešnej Ukrajine, no vyrastala v Milwaukee vo Wisconsine po tom, čo sa jej rodina prisťahovala do Ameriky, keď mala asi osem rokov. Základná škola, ktorú navštevovala, Fourth Street School, sa teraz volá Golda Meir School pre nadaných a talentovaných študentov. V Spojených štátoch zostala až do svojich dvadsiatich rokov, následne sa odsťahovala do Palestíny. (Arsenal83)
- Pieseň na konci filmu je „Who by Fire“ od Leonarda Cohena. Je založená na modlitbe, ktorú vyslovujú Židia počas veľkých sviatkov – najmä Jom Kippur – volá sa „Unetanneh Tokef“ („Hovorme o úžasnosti“). Pieseň je ďalej relevantná pre tému filmu, pretože Cohen v októbri 1973 odcestoval do Izraela, aby odohral sériu koncertov, čo ho inšpirovalo k napísaniu tejto piesne, ktorá sa objavila na jeho albume z roku 1974 s názvom „New Skin for the Old Ceremony“. (Arsenal83)
Reklama