Režie:
Michał GazdaKamera:
Tomasz AugustynekHudba:
Paweł LucewiczHrají:
Leszek Lichota, Maria Kowalska, Ignacy Liss, Anna Szymańczyk, Izabela Kuna, Mikołaj Grabowski, Miroslaw Haniszewski, Paweł Tomaszewski (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Bývalý vynikající chirurg přišel o rodinu i paměť. Teď ale narazí na ženu, kterou kdysi dobře znal, a dostane tak šanci dát si život zase do pořádku. (Netflix)
Videa (1)
Recenze (114)
Dobré. Doopravdy hodně dobré. Maličko jsem se obával, protože se jedná o remake stejnojmenných filmů z let 1981 a 1937 (které jsem neviděl, ale minimálně 1981 chci vidět) a snaha udělat něco znova a nověji často nedopadne nejlépe, nicméně líbilo se nám (sledoval jsem se ženou) moc. Krásné postavy, dokonce i vedlejší a záporné (syn majitele koželužny). Židovský hostinský byl velmi sympatický, mlynářka nádherně zemitá (velmi se mi líbil i její otec), mladý hrabě byl floutek, ale férový, dcera byla charakter sama o sobě, Rafał Wilczur je v Polsku považován za jednoho z "nejslavnějších literárních hrdinů meziválečného období". Hudba a kamera uvedený celek výborně doplňovaly a ukázaly pohled na svět, který již neexistuje. Proto tento poctivý polský film trochu nadhodnocuji a dávám maximum. ■ P.S. Googlil jsem o knižní předloze: Původně se jednalo o filmový scénář, ale když byl odmítnut, přepracoval ho Tadeusz Dołęga-Mostowicz v roce 1937 na román, který je ve skutečnosti značně rozsáhlejší, než film (v letech 1937, 1938 a 1939 vznikly až tři filmy o Rafałovi Wilczurovi). ()
Pro mě je tohle dost možná první setkání s Polským filmem. Je třeba říct, možná i díky produkci Netflixu, že film vizuálně vypadá opravdu hodně dobře, a je vidět, že určitě nebyl zadarmo. Jen škoda, že dějově je to spíš takový souhrn klišé, které se dají poměrně snadno napřed odhadnout, a samotný závěr je pak průhledný v podstatě už tak od čtvrtiny filmu. Co určitě ale potěší, tak je náhled do Polské dobové kultury, obzvláště vesnické, takové te folklórní, což vám stejně o daném období a národu řekne víc, než nějaký městský život. ()
mix červené knihovny, telenovely a čehosi z Hallmarku, který ale funguje přesně jak má, přináší přesně ty emoce které má přinést a divák mu to spolkne i s navijákem. Originál neznám, takže sem dopředu nevěděl co čekat, ale ve finále sem se nechal dojmout s velkou chutí. Navíc je to samozřejmě moc hezky natočené a dobře zahrané, jenže to už je u Poláků tak nějak samozřejmost...75% ()
Pokud jste neměli tu čest s Mastičkářem Jerzyho Hoffmana z roku 1981, tak si zkuste představit, že si doktorka Quinnová jde do Biedronky koupit DVD s Želarami. Máte to? Tak teď asi plus minus víte, na čem budete, když si dáte pauzičku o těch všech výbuchů, efektů či superhrdinů a necháte si své šrámy léčit tímto lidským příběhem. ()
Pro začátek říkám, že jsem nečetla předlohu, a ani jsem neviděla předchozí zpracování. Film mě zaujal svojí premisou a hledala jsem něco, na co se mohu dívat ve vlaku. Byla to trefa do černého. Potřebovala jsem něco, co mě dojme a okouzlí trochou té romantiky. Jediné, co trochu kazilo dojem byl dle mého až příliš rychlý konec. Ve výsledku se ale jedná o příjemné drama, které mě navnadilo na to, aby si přečetla knížku. ()
Galerie (10)
Zajímavosti (6)
- Artur Barcis je jediný herec, ktorý hral aj vo verzii z roku 1981. Tentokrát hral komorníka Józefa, predtým mal úlohu Wasylka. (Arsenal83)
- Natáčalo sa v týchto lokalitách: Zgierz, Lublin (Múzeum lublinskej dediny), Nieborów (palác), Falenty (palác), Głowno, Nowosolna (časť Lodže), Świdnik, Krzczonów, Liw a Nadarzyn (Arsenal83)
- Parní lokomotiva použitá ve filmu je Ty42-107 (polská verze německé druhoválečné nákladní lokomotivy Kriegslok třídy 52), jejíž označení bylo změněno na Pn12-107 – což bylo polské označení rakouské rychlíkové lokomotivy třídy kkStB 310 – ale nejvyšší číslo v této třídě bylo Pn12-22. Samotné přemalování označení bylo bezcennou snahou, protože těch pár lidí, kteří uznávají, že Pn12 byla předválečná třída, jasně vidí, že lokomotiva není Pn12, ale válečný Kriegslok. (Johnny.ARN)
Reklama