Režie:
Robert HarmonScénář:
Eric RedKamera:
John SealeHudba:
Mark IshamHrají:
Rutger Hauer, C. Thomas Howell, Jennifer Jason Leigh, Jeffrey DeMunn, John M. Jackson, Billy Green Bush, Armin Shimerman, Gene Davis, Henry Darrow (více)Obsahy(1)
Při cestě autem z Chicaga do San Diega nabídne mladík Jim (C. Thomas Howell) svezení neznámému stopaři (Rutger Hauer). Jim neví, že stopař je brutální vrah a s úmyslem vraždit nastoupil i do jeho automobilu. Policie, aniž by měla tušení o existenci skutečného vraha, ale ze zabíjení podezírá právě Jima. Rutger Hauer v roli stopaře Johna Rydera předvádí ve scénách zuřivého řádění místy až nadlidský výkon. (Hollywood Classic Entertainment (H.C.E.))
(více)Videa (1)
Recenze (387)
Tak toto je trošku iné kafé ako Harmonov napodarený Highwayman. Pefektná temná atmosféra thrilleru by sa dala krájať. I keď som videl nový The Hitcher (2007) a dosť sa mi páčil, toto bolo ešte lepšie. Chalan je proste sám, beznádej ja tam cítiť a je to uveriteľnejšie ako remake. Čo ma však prekvapilo, je že oslavovaný výkon Hauera ma až tak nezaujal na rozdiel od toho Beanovho. ()
Stopaře jsem si napodruhé užil ještě více, zvláště pro jeho úžasný metonymický rozměr, který mi dovolil o hvězdu navýšit hodnocení a razantně rozšířit plochu komentáře. Celý film se točí okolo vyhroceného vztahu lovce a jeho kořisti, ke konci téměř otcovského, nebo lépe mentorského rázu. Tajemného vraha-stopaře (lovce) v podání démonického Rutgera Hauera ne/lze chápat mnoha způsoby: přišel odnikud, známe pouze jeho jméno (o němž nemůžeme s jistotou říci, zda je skutečné), je zcela vytržen z komplexnosti reality, desocializován; nemá žádnou identitu, neplatí na něj žádná pravidla (společenská, ale ani žánrová). Mnohdy mi přišlo jako by se nad celým filmem vznášel jako zlomyslný bůh, kterého už omrzela dvourozměrnost životní šachovnice. Zaplaťpánbu za to, dodalo to jeho postavě, vyjma syndromu deus ex mašina, další zajímavé a otázky vyvolávající parametry. Osobně jsem v něm také viděl ztělesnění neměnného přírodního zákonu o přežití, nicméně hlavní tíže jeho významu spočívá na roli "katalyzátoru" iniciace nedotčeného eféba Jima (svého času kořisti) - provádí jej zkouškou dospělosti, napomáhá mu naplnit rituál a najít v sobě ztracenou mužnost a sílu. Jim si díky němu projde opravdovým peklem, ale má to i své teoretické klady, protože opětovně docházejí naplnění nadčasové mytologické archetypy, resp. mé oblíbené putovní trivium pro hrdiny: separace, zmíněná iniciace, návrat. A právě díky tomuto příklonu k symbolické rovině vyprávění: 1) přicházejí k úhoně relativizující žánrová zařazení 2) nelze bazírovat na výskytu logických lapsů a nesrovnalostí - jednoduše nejsou podstatné. Když pro změnu zabrousím do filmařské roviny, musím ocenit, nakolik je celý film ohromně nepředvídatelný, a jak se nakládá s osudy jednotlivých aktérů - některé souhry nešťastných okolností bych nepřál ani svému nejhoršímu nepříteli. Značně mě nadchla i kamera, střih a režisérova řemeslná zručnost obecně, nadvakrát udivující, protože jde o jeho úplnou prvotinu. Ale, abych pouze nechválil, rýpnu si i na úkor nemnoha drobných nešvarů. Způsobují je zejména klišoidní žánrové ústupky narušující příjemně mrazivé tempo (navzdory výtečná automobilová demolice) a škaredá syntetizátorová hudba od "zaškolujícího se" M. Ishama. Jako perfekcionista bych si i dokázal velmi dobře představit, že by byl celý snímek natočen v ještě více hypnotizující a pozvolné náladě, ale to už je opravdu drobnost. Nezbývá než dodat, že tohle přes všechny dílčí nedostatky rozhodně nebyla bezstarostná jízda (natož odduševnělá a doslovná). 4,5* ()
Výborný, napínavý thriller plný zvratů, kterých je postupem času až možná přespříliš, takže film začne trochu ztrácet na reálnosti (závěr je tomu nejvíc důkazem). Každopádně čtyři hvězdy si to rozhodně zaslouží a to nejen kvůli tomu, že mě prostě tyhle "silniční" thrillery dokážou zpravidla více než dobře zabavit. 80% ()
„Ako sa cítite?“ – „Unavene.“ Mrazivé? Možno prvú polhodinu, kedy sa drží pri živote zaujímavá atmosféra (a dosť jej v tom pomáha brutálny výkon Rutgera Hauera). Potom nie. Stopár má pre mňa hodnotu skôr „iba“ ako nostalgická záležitosť: osemdesiatková skoropecka, ktorú som v 90. rokoch sjíždel na kazete a bol som z nej paf, ale s odstupom desaťročí sa o nič mimoriadne nejedná (takmer otrocký remake z produkcie Michaela Baya, kde Hauera nahradil solídny Sean Bean, ma /ne/bavil približne rovnako). Scény s kamiónom a prstom sú fajn, ale scenár je hrozný: charizmatický zabijak sa objavuje ako blesk z čistého neba všade tam, kde je to pre hrdinov práve v danej chvíli najnevhodnejšie a polícia je úplne neschopná. Toto mi dosť vadilo. Ale atmosféra opustených a poloopustených prašných ciest dokonalá. ()
V minulosti tenhle film pro mě žádný kult nebyl. Není ani dnes, ale přeci jenom jsem na repete zaokrouhlil hodnocení směrem nahoru a hvězdu přidal. Ano Howell nikdy nebude můj favorit a po tom atmosférickém úvodu už se to zvrtne v přehlídku absurdit a scénaristických šíleností, ale jako typické osmdesátkové řemeslo to funguje. Mrazivý minimalismus profesionální akční scény a Rutger Hauer jako ztělesnění absolutního nepochopitelnýho zla. Co naplat takových poctivých kousků ze staré školy je třeba si dneska vážit.75% ()
Reklama