Režie:
Tomomi MočizukiScénář:
Keiko NiwaKamera:
Acuši OkuiHudba:
Šigeru NagataHrají:
Tošihiko Seki, Tomokazu Seki, Aja Hisakawa, Hikaru Midorikawa, Juri Amano, Nobuo Tobita, Kae Araki, Reiko Suzuki, Kinrjú Arimoto, Džu'iči Kanemaru, Ai Sató (více)Obsahy(1)
Zaběhaný rytmus každodenního života na provinční střední škole se pro kamarády Takua a Jutaku změní, když k nim do třídy přistoupí Rikako. Pohledná dívka, která se do přímořského městečka přistěhovala z Tokia, se s oběma chlapci skamarádí. Ozvěna vln moře přináší ojediněle vyprávěný příběh o dospívání, kdy se přátelství mohou měnit na první lásky, což ale s sebou nese obavy, pochyby a váhavost. Jedná se o historicky první projekt studia Ghibli realizovaný mladými tvůrci z řad animátorů studia. (Aerofilms)
(více)Recenze (19)
Jediný problém "Ocean Waves” (Umi ga kikoeru / Ozvěna vln moře) spočívá v diváckých očekáváních. Ta se pojí primárně s tím, že se jedná o produkci Studia Ghibli, ale také mohou vycházet z toho, na co jsme zvyklí v oblasti anime. Od obojího se totiž tento projekt zásadně a záměrně odlišuje. "Ocean Waves" byly přímo iniciovány jako platforma pro mladé tvůrce v řadách studia a vykročení mimo projekty již tehdy starých mistrů Mijazakiho a Takahaty. Coby první pokus se také mělo jednat o cíleně lacinou produkci, která nebude směřovat do kin, nýbrž do televize jako hodinový speciál. Namísto mijazakiovských fantaskních světů má počin mladých tvůrců ideově blíže k civilním filmům Takahaty. Ale na rozdíl od nich zde chybí magický realismus i nekřiklavá oslava každodenních drobností, ztvárněná s obsedantním důrazem na jejich dokonalé animační vystihnutí. "Ocean Waves" adaptují stejnojmennou literární předlohu, která se nostalgicky obrací do dob dospívání a pojednává o platonickém trojúhelníku dvou kamarádů na provinční střední škole a nově příchozí studentky z Tokia. V souladu s předlohou ale zdejší vykreslení vztahů představuje radikální odklon od typické afektované hyperstylizace a schematičnosti mainstreamových anime. Namísto zveličených emocí, křiklavé rozháranosti i kondenzovaných vztahových klišé pracuje "Ocean Waves" s motivy ostychu vyjadřovat své city i obecné jalovosti dospívání v jejich každodennosti a obyčejnosti rozložené v čase. To ještě stupňuje subtilním vyprávěním, které veškeré dění prezentuje nikoli s vševědoucím nadhledem, nýbrž pohledem jednoho z hrdinů. Právě limity oné optiky podmiňují zdánlivě nic neříkající a nedramatické peripetie, nejednoznačné indicie a nejistoty, které ale nejsou obvykle drásavé a vyhrocené, nýbrž jen autenticky matoucí. "Ocean Waves" tak představují jeden z nejcivilnějších a nenápadně křehkých filmů o teen láskách, ale právě kvůli tomu také může být značně divácky nepřístupný. ()
Moc mě tedy nechytl... což jsem nečekal, protože šlo o film studia Ghibli. Přesněji řečeno: Není mi jasné, proč byl film animovaný... nebyl důvod ani technický, ani stylizační, nenatočit jej jako hraný (a asi by atmosféra fungovala lépe). Úplně realisticky stylizované nepřepísklé středoškolské .... drama? .... s docela jednoduchou animací a mně nesympatickými hlavními hrdiny (asi bych je nezaškrtil, ale kámoš bych s nimi nebyl, u každého z jiného důvodu). ()
Vysokoškolák v príjemne civilnej, animovanej dráme spomína na stredoškolské časy. Vďaka rebélii voči vedeniu školy získal vtedy kamaráta, spolu rebela. No kamarátske časy, naruší udalosť U. Do školy náhle pribudne uprostred štúdia dievča z Tokia. Namyslená, málo kontaktná, neznášajúca nárečie spolužiakov, smutná, kolektívu sa strániaca. A ešte k tomu všetkému bifľoška s vynikajúcimi študijnými výsledkami. Jednoducho hrôza! Lenže táto hrôza zamotá veľa spolužiakom a aj nášmu hrdinovi a jeho kamošovi hlavu tak, že až. Že až je na konci náš hrdina pomenovaný indiánskym menom: Ten čo spáva vo vani. Odporúčam každému, kto si chce zaspomínať na prvé citové poryvy a stredoškolské lásky bez zbytočného pátosu a pozerania sa na tie časy cez ružové okuliare. ()
"Osvětlený hrad Kóči mě moc nenadchnul a myslel jsem si, že jde o pouhé plýtvání elektřinou. Kdybych tu byl s Rikako, vypadal by nádherně." Romance hodného kluka od vedle s poněkud záhadnou/nesnesitelnou krasotinkou je vlastně jen úplně obyčejným/realistickým výtažkem ze života dospívajících. Bere v potaz běžné, ale skutečné problémy dotyčných a naštěstí se nesnaží vyprávět další ufňukanou moralitku pro dementy. Skoro se mi chce říct, že jde o zbytečný film, který není zbytečné vidět. 7/10 ()
Ocean Waves (AKA I can hear the sea). Hlavními postavami jsou dva kamarádi, studující střední školu v relativně malém městě. Jednoho dne je do třídy přidělena dívka z Tokia, zpočátku je namyšlená a ostatními pohrdá.... Za největší slabinu filmu považuji jeho krátkost. Po jeho zhlédnutí jsem měl dojem, že se tam až tak moc nestalo.. Navíc kolem mě jaksi proplul, aniž by mě více zaujal... ()
Určitými prvky dívčího chování mi to připomíná My Sassy Girl. Ale jen trochu. Maličko nostalgické, připomíná pozdějších 5 centimetrů za sekundu. Na studio Ghibli atypická civilnost. V určitých momentech překvapivě vážné. Stejně jako má dcera si říkám, že bych to klidně chtěl vidět ještě trochu dál. ■ Pobavila mě reklama v televizi na studio Ghibli :). ■ A ještě jedna poznámka. Připadne mi, že tento film trvající hodinu a čtvrt předběhl o několik let budoucí trend asijské kinematografie. Míjející se vlaky jako symbol míjejících se životů, chyběly mi tam už jen závory přes cestu. ()
Zajímavý teenagerský příběh ze střední školy se střízlivou délkou, který ale selhává ve vytvoření sympatií k postavám. Rikako je svým chováním velmi otravná a závěr příběhu (vzhledem k ději, který k němu vede) mi přišel nepravděpodobný. Film je příjemně civilní, prostý magických vyprávěcích momentů obvyklých pro Ghibli snímky. ()
Úplně obyčejný tuctový příběh, ale tak nějak roztomile udělaný. Normálně bych dal 3 *, ale mám pro tyhle japonské animáče velkou slabost. Navíc moc pěkná hudba a místy docela dojemné, takže celkově za 4*...;o) ()
Sympatické anime ze školního prostředí, jaké mám rád. Příběh mohl být dobrý, jen ten konec byl takový neslaný nemastný, ale možná jsem jen zmlsaný ostatními Gibliovkami. Třeba takový Whisper of the hearth dopadl mnohem líp. ()
Týpek cestou na školní sraz vzpomíná, jak se zamiloval do spolužačky, která na něj ale totálně kašlala. Film docela o ničem, ale aspoň to bylo krátké. ()
Myslím, že se mi to líbilo především proto, že jsem se v tom filmu našel. Hlavně co se týká půjčování peněz jen na základě toho, že se mi někdo líbí ... 😁 🤷♂️ Bylo to krátký, svižný, ze života. ()
Celkem obyčejný televizní snímek od Ghibli, který ničím nevybočuje z řady. Vlastně se tam toho ani moc nestalo. Dvě hvězdičky za animaci, která zvolila poněkud chladnější barvy - když srovnám třeba tripovitou Naušikou, je to velký rozdíl, zde je to ovšem kompatibilní a vykresluje to jakýsi sociální funkcionalismus té doby v Japonsku, takže i svou slušnou atmosféru film doopravdy má. Tím ovšem moje kladné hodnocení končí, to ostatní je jen takový lehký teenage náčrt zaobírajicí se problémy dospívání a začínání chápat toho, jak náročná realita dospělých je. Na tak krátké stopáži samo sebou nešlo vytvořit nic moc světoborného, avšak dale se s tím udělat mnohonásobně víc (5 centimetrů za sekundu je toho důkazem). Celkový dojem ***4,8/10***. ()
Romantické drama, které je neobyčejné pouze tím jak extrémně je obyčejné. Kdyby to aspoň bylo groteskně špatné, ale ono ne, ono je to jenom neuvěřitelně nenápadité, lehce otravné a bez pointy. ()
Nevzrušivý děj a nevynalézavá animace.(50%) ()
Zatím nejslabší Ghibli. ()
Asi najslabší film štúdia Ghibli, ktorého existenciu medzi ich ostatnými klenotmi celkom nechápem. Niežeby bol film úplne zlý, to nie, je to vlastne iba jednoduchá teenagerská romantika zo školského prostredia, bez akejkoľvek väčšej hĺbky či zaujímavosti. Má to pohodový flow, fajn atmosféru, ale na druhej strane zasa nesympatické postavy, ktorých správanie niekedy nechápete. Asi už chápem, prečo sa o tomto kúsku v spojitosti so štúdiom Ghibli nikdy veľmi nehovorí. ()
Děj je málo výslovný a celé je to takové až příliš lehké a sentimentální, chybí tam trochu vášně. ()
5/10 ()
Občas dělám dobrá rozhodnutí a spontánní zhlédnutí tohoto snímku je jedním z nich. To takhle sedíte na gauči, projíždíte Netflix, zaujme vás upoutávka a pustíte si to. A i když od toho nic moc nečekáte, tak se z toho vyvrbí vážně hezký atmosférický film. Popravdě, překvapilo mě, že to má tak nízké hodnocení. Film si hodně zakládá na nostalgii, pocitu devadesátek a starých dobrých časů na střední. A to je vážně příjemná atmosféra. Pomalý, ničím neuspěchaný děj doprovází dojemné scény hlavních postav za lehkého hudebního doprovodu. Vážně pěkné! Člověk by ani neřekl, že se jedná o snímek studia Ghibli, ale je tomu tak a na animaci to lze lehce znát. V žádném případě se nejedná o perfektní snímek, příběh je přeci jen občas zvláštní, konec velmi klišovitý, ale i přes to je velmi milý film, na který jsem se rád podíval. 7/10. ()
Reklama