Režie:
Julius ŠevčíkKamera:
Martin ŠtrbaHrají:
Karel Roden, Hanns Zischler, Arly Jover, Oldřich Kaiser, Paul Nicholas, Milton Welsh, Dermot Crowley, Tim Preece, Gina Bramhill, James Flynn, Emília Vášáryová (více)Obsahy(1)
Prožil život bohéma, miloval ženy, hudbu, velká gesta. V jeho srdci bojovala nespoutanost extravagantního umělce s povinností a morálkou úředníka, diplomata. Velkou část života procestoval, ale nikdy nezapomněl na zemi, z níž pocházel, na republiku, kterou založil jeho otec Tomáš Garrigue. Smrt Jana Masaryka je dodnes zahalena tajemstvím. Mnohá tajemství se však skrývají i v jeho životě! Dramatický příběh, věnovaný osudům velvyslance a pozdějšího československého ministra zahraničí, Jana Masaryka, se vrací do doby těsně před druhou světovou válkou. Ve třicátých letech vrcholí Masarykova diplomatická kariéra, kterou tráví převážně ve Velké Británii, kde se snaží dostat světové mocnosti na stranu Československa. Muž, oceňovaný jako brilantní řečník, zábavný společník a milovník života, má však i svou temnou stránku. Masaryk hledá únik před svým jménem, před odpovědností i před sebou samým v hýřivém životě, alkoholu a drogách, ale také v neustálém sebetrýznění. Tehdejší velvyslanec v Londýně se najednou ztrácí z veřejného života. Přerušuje kontakt s politickými kolegy i s přáteli. Na několik měsíců mizí, kamsi do Ameriky... Na pozadí historických událostí se odehrává napínavý životní příběh okouzlujícího, ale nevyrovnaného, sebedestruktivního muže a jeho marného boje o budoucnost vlastní země. (Bioscop)
(více)Recenze (537)
Osobně nemám, co bych filmu vytknul. Pánům Rodenovi a Kaiserovi jsem věřil každé těžké rozhodnutí, které museli ve snímku učinit. Do toho přidejte vynikající hudební doprovod a velice zdařilé dobové kulisy, abyste skutečně měli film hodný 12 Českých Lvů. Po shlédnutí musím konstatovat, že výhra je skutečně opodstatněná. Neříkám, že pomyslná laťka byla posunuta notně výš (Hořící keř), nicméně do budoucna byl pozvednut minimálně jakýsi standard českých historických filmových produkcí. Jen tak dál! ()
Oceňuji, že se tvůrci zaměřili na tuto etapu života Jana Masaryka, a nikoliv na samotný závěr jeho života, který by se spíše nabízel, ale působil by příliš senzacechtivě. Výkon Karla Rodena byl skvělý a opravdu se na svou roli hodil, výborný a uměřený výkon podává i netradičně obsazený Oldřich Kaiser v roli Beneše, vytkla bych jen, že na Beneše vypadá příliš staře/vrásčitě. Líbilo se mi také prolínání politické roviny příběhu a pobytu v sanatoriu, obzvlášť vývoj vztahu s německým lékařem, který se od počáteční nedůvěry mění v zajímavé přátelství dvou osamělých lidí, kteří se těžce vyrovnávají se ztrátou domova. Události předcházející mnichovské dohodě jsou vylíčeny působivě a věrohodně, včetně role jednotlivých stran v této prakticky neřešitelné situaci, na kterou dnes mají mnozí zjednodušené názory. Spíše komorně působící příběh se silnými hereckými výkony a tísnivou atmosférou o tragických dilematech člověka, který se cítil být svým původem a jménem tlačen do role, kterou by si zřejmě sám nevybral. ()
Masaryk je z hlediska historické osvěty sice záslužný, ale chybí tomu jakýkoliv drajv, napětí, vzrušení, drama... no vlastně cokoliv.1 hvězdičku za slečnu z Kruhu lezoucí po stropě, či co to mělo být. Film, který si pustíte jednou a víckrát už ne. ()
Na české poměry nevídaný film co do zpracování, tak i výpravy, scénáře, režie, kamery, hudby (scéna z párty jen tak neomrzí) a hlavně hereckých výkonů (Roden a Kaiser dokazují, že patří ke špičce v oboru). Možná trošku škoda, že není dějově obsáhlejší, což by asi vedlo na příliž dlouhou stopáž a třeba už by nebylo tak úplně co točit. Ikdyž já bych se např. dvoudílnému zpacování rozhodně nebránil (podobně jako např. trojdílný Hořící keř). Pak by to ale pravděpodobně nebyl takový blockbuster. ()
Skvělá hudba. Z historického hlediska je to již skvělé méně. ()
Tenhle film si neukousl moc velké sousto, a díky tomu splnil přesně to, co byl jeho cíl: ukázat přesvědčivě, co znamenala přelomová fáze našich moderních dějin pro jejího klíčového aktéra - ne jako diplomata a politika, ale jako člověka. A díky tomu jen tak mimochodem velmi důrazně naznačit, co to znamenalo pro celý národ. Roden a Kaiser - Bravo! ()
12 lvů je inflace. Tak dobrý ten film vůbec není. Opět nedobrý scénář. Historická zkratka, které se žádný podobný film nevyhne, zde byla učiněna dost nemotorně. Opět zde máme ty jedině a pouze zlé (mocnosti Západu) a ublížené (ČSR) a k tomu zrádcovského Beneše... Téměř žádná polemika, prostě vše černobíle, jak se to studenti museli a mnohde dodnes musí ve školách učit. Je to v tomto smyslu hodně podobné Vávrovým "Dnům zrady". Jenže ono to tak černobílé nebylo, že? Žádný odkaz na rok 1918/1919, Versailleský mír, kde pramenilo hodně z toho zlého, co se v roce 1938 odehrávalo... Slovenská otázka - ve filmu zcela zamlčena (jen paní Vašáryová a premiér Milan Hodža)... Atd. Podívaná to ale je, hudba velmi slušná, oceňuji originální jazyky v dialozích. Spíš škoda, že tato šance nebyla proměněna. ()
Zpracování převyšuje standard české kinematografie. Rovná se dokonce i americké produkci. Obraz či zvuk nemohl být zvládnut lépe! Takto dobře nezvládá řemeslnou stránku filmu z českých režisérů témeř nikdo. Zajímavé herecké výkony, ať už jde o titulní roli nebo Oldřicha Kaisera, který byl v roli Edvarda Beneše výborný, řadí společně s výše uvedeným tento snímek k těm nejlepším z českých počinů. Ať si kritici namítají co chtějí, ale tento dramatický příběh si svých 12 Českých lvů zasluhuje. A jelikož ČFTA vysílá ročně kandidáta na Oscara, myslím si, že letos je kandidát jasný. :) ()
Nečekal jsem že půjdu na český film s titulky proboha proč ? Čekal jsem od filmu daleko více včetně smrti Jana Masaryka dějová linka filmu která je daleko více určená psychiatrickým ústavem než samotnou diplomacii mi osobně velmi vadila Beneš - Kaiser ukázal daleko větší herecké umění než samotný Roden... Nechápu udělené Lvy. Pokud by se film sestříhal na poloviční spotáž byl by z toho slušný dokument takto jsem se v kině modlil at už je konec. ()
Vydařené, strhující! Na to, že většina děje jsou rozhovory politiků, diplomatů, příp. doktora a J. Masaryka, mě to neobyčejně vtáhlo. Hudba mě na začátku trochu rušila. Roden to zahrál výborně, stejně tak Kaiser. Celé to má hloubku, z kina jsem odcházela opravdu spokojená (až na diváky rušící šustěním, hovorem a svícením mobilů, achjo...). Na tento film bych se podívala ještě jednou. ()
Nějak se vám tu kapitalističtí soudruzi rozmáhá cenzura a ČSFD jde do kopru! Nehledě na četné pochybné popisky po celém ČSFD a špatné kategorie filmů ... za můj minulý smazaný (cenzurovaný) komentář + za nevalný film dávám nejnižší hodnocení. ()
Bylo to dobrý fakt jo, ale že by to bylo až tak úžasné a geniální, že by to muselo vyžrat všechny lvy, to ne. Zmiňovat skvělý Rodenův výkon to by bylo opakováním notoricky známého a bylo jasné, že si tvůrci pohlídají i ostatní herce, aby do toho dali maximum. Než jsem se na film vydal tak jsem čekal, že se dovíme spíše něco o Masarykových posledních letech, jeho roli v komunistickém převratu a o jeho smrti. To že se tvůrci soustředili na předválečné období jim umožnilo vyhnout se spekulacím jestli sebe nebo vražda, ale hlavně získali prostor nám ukázat smutné, možná nesmutnější, období našich dějin na pozadí Masarykova marného, ale přesto ohromného snažení. Za ten parádně vykreslený kousek historie bych chtěl tvůrce moc pochválit. ()
Zbloudilá smečka českých lvů ////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////// Snímek o laskavém, veselém člověku se složitou duší. Takový film by si Jan Masaryk zasloužil, bohužel ho však nedostal. Ani smečka dvanácti českých lvů neznamená, že Ševčíkovo ztvárnění Masarykova příběhu je výjimečné. Spíše naopak. /// Jediné, co se tomuto filmu nedá upřít je poměrně slušná kamera. Nutné je ovšem dodat, že ani ostatní snímky v soutěži o skleněné sošky nejsou, co se týče obrazu, nijak špatné. Nicméně akademikové se rozhodli ocenit Masaryka a této jejich volbě nelze v podstatě nic vytknout. Vážnější námitky nelze mít ani k ceně za nejlepší mužský herecký výkon ve vedlejší roli, scénografii, zvuk, hudbu, kostýmy, masky a do jisté míry ani k ceně za střih. Jelikož nic z toho nebylo v Masarykovi vyloženě špatné. /// Horší už to je s oceněním za scénář a režii. I poměrně bystrý a vzdělaný divák totiž může mít problém zorientovat se v častých přechodech z jedné časové osy do jiné. Tvůrci také kladou nepochopitelně velký důraz na scény, ve kterých se v podstatě nic důležitého neděje a zdání akce v nich vytváří jen hudební doprovod. Navíc jsou některé z nich až příliš dlouhé. /// Opravdu podivné už začíná být i udělení Českého lva za nejlepší herecký výkon v hlavní roli Karlu Rodenovi. Jakkoli se mu jiné role vyloženě povedly, v téhle rozhodně diváka, který o Janu Masarykovi něco málo ví, viděl ho na fotkách a slyšel jeho mluvený projev, nemůže Karel Roden oslnit. Ba ani přesvědčit, že na plátně vidí právě Jana Masaryka a ne jen namaskovaného herce. Viktor Fischl, jenž měl tu čest pracovat po boku Jana Masaryka na exilovém ministerstvu zahraničí, o něm ve své knize napsal: „…sotva lze nalézt člověka, který byl laskavější ke každému, s nímž se setkal. Jeho usměvavá bodrost dovedla přesvědčit každého po prvních deseti minutách, že smí Masarykovi říkat prostě Jan a pokládat ho za přítele na život a na smrt.“ Rodenovo ztvárnění však jakoby onu laskavost a bodrost postrádalo a místo toho ji herec nahradil zatrpklostí a jistou ušlápnutostí. Jistě, Jan Masaryk byl složitou osobností, která byla svým způsobem rozpolcená, ale tak nějak jinak rozpolcená než postava Rodenova. Je opravdu veliká škoda, že snímku o osobnosti českých dějin se tuto osobnost naprosto nepodařilo vystihnout. /// Nelze však říci, zda za způsob ztvárnění hlavní postavy může jen její představitel, protože velký vliv na to má samozřejmě i režie a scénář. Právě tato trojice utváří vyznění celého snímku. Vyznění, které je poněkud nemastné neslané, především kvůli tomu, že děj filmu končí již za druhé světové války. Zbytek života Jana Masaryka se tak na plátně odehrává jen v několika větách skromného textu před závěrečnými titulky. Příběhu v podstatě chybí pozadí i konec, za to je však toto vše nahrazeno scénami s tancem a souložením, což podle tvůrců pravděpodobně představuje důležitou a z filmu nevypustitelnou složku životní cesty syna prezidenta osvoboditele. Koho by zajímalo jeho dětství, cesta k dospělosti, vývoj vztahu k otci, uvědomění si povinnosti k vlasti a řešení poválečné situace, když místo toho může sledovat trhajícího se Karla Rodena při zvuku saxofonu. /// Tvůrci Masaryka natočili snímek, který chtějí diváci vidět, což se odráží i v počtu Českých lvů, mezi nimiž se nachází i ten za nejlepší film. Na konci snímku mi však málem ukápla slza, ne z dojetí nad příběhem, ani nad tím, jak tento příběh jeho tvůrci dokázali zbabrat. Bylo mi opravdu smutno z toho, že v této zemi nikdo nedokáže natočit krásný, laskavý, ale přesto neidealizující film o českých dějinách. Který se nebude zaměřovat na to, co potřebuje divák, ale na to, co potřebuje a zaslouží si naše vlast. () (méně) (více)
Nuda, nuda, nic než nuda. Ostuda tohoto národa, že tento film dostal nejvíc lvů v historii těchto cen. Naprosto příšerný Kaiser, toporný, nevěrohodný. Roden pod vedením jiného režiséra by zahrál tisíckrát lépe, je to brilantní herec. Ubohý film, který mne naprosto zklamal. Režie strašná, herecké výkony průměrné a podprůměrné. ()
90 % ()
Ocenit Masaryka může jen znalec historie nebo aspoň někdo, kdo se vyzná. A jelikož já se považuju za někoho, kdo historii celkem hoví, film mě nadchnul. Donutil mě přemýšlet, což je u filmu zásadní. Jeho zpracování je kontroverzní, Masaryk není vykreslen jako vyloženě bezchybná postava dějin, on sám byl svým jménem a svou úlohou hodně poznamenaný. Ani mi nevadilo, že je to v podstatě dvojjazyčný film, lépe řečeno, že jsou tak jeho dvě třetiny v angličtině. Dodává mu to autenticitu. Vykreslení mobilizace, ještě s tou hudbou, to je náramný. Jasně, dobu jsme nezažili, Masaryka neznali, tak nemůžeme vědět, jestli je všechno z filmu pravdivý, ale pro mě to je i tak suprový film. Možná bych mu vyčetl ty časové a dějové skoky, to může leckoho zmást, ale já jsem se s tím postupem filmu srovnal. Čert vem, kolik to mělo nebo nemělo vyhrát Českých lvů, mně se to prostě líbilo. Famózní Roden, i ten Kaiser zahrál Beneše dobře. A vlastně i ta epizodní rolička Jiřího Vyorálka v roli chladného a nevypočitatelného Henleina byla skvělá. ()
Na české poměry velmi kvalitní film,nečekal jsem to. Oceněný právem.Špičkový Roden a atmosféra doby zvládnutá na jedničku. Díky ()
Profesionálne perfektne zvládnutý film, ktorý je aj historicky dostatočne presný na to, že nejde o dokument. Mohol by mať úspech aj mimo bývalej republiky, ale pre nás je samozrejme oveľa pochopiteľnejší. Možno motív boja s otcovým menom a povesťou, vlastný neustály strach z po matke zdedenej psychickej chorobe a istá "stratenosť" vo svete diplomacie, kde sa necítil dobre, v kombinácii s historickými udalosťami, ktoré sú dostatočne známe, budú pochopiteľné a zaujímavé aj pre zahraničných divákov. Skvelí Roden a Kaiser, ako aj ostatní by si to zaslúžili. ()
Perfektní Roden a připomínka toho, že můžeme být rádi jak se nám tu teď žije. ()
Sdílím velmi podobný názor s uživatelem liborek_. Skvěle natočeno i zahráno. Ale proč se, proboha, točí filmy, které jsou o významných postavách naší historie, kde jsou fakta překrucována nebo úplně vymýšlena? Aby to bylo pro diváky atraktivnější? Ocenila bych, kdyby se tvůrci drželi faktů, abych se dozvěděla víc o dané době a člověku a rozhodně nechci, aby mně byla podsouvána nějaká vymyšlená blbost. To stejné se dělo v mystifikaci à la Bohéma.. ()
Reklama