Režie:
Evžen SokolovskýScénář:
Jaroslav DietlKamera:
Vladimír OpletalHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Zdeněk Buchvaldek, Jan Hartl, Jiřina Bohdalová, Milena Steinmasslová, Martin Růžek, Míla Myslíková, Josef Bláha, Jaroslav Moučka, Jiří Štěpnička (více)Epizody(11)
-
Havárie (E01)
-
Rozhořčení (E02)
-
Byt (E03)
-
Starost (E04)
-
Neschopnost (E05)
-
Vzbouření (E06)
-
Syn (E07)
-
Silvestr (E08)
-
Křížové tažení (E09)
-
Rozchod (E10)
-
Setkání (E11)
Obsahy(2)
František Bavor je aktivním poslancem a funkcionářem Městského národního výboru ve Starém Kunštátu. Je to obětavý člověk, který prožívá s městem jeho radosti i starosti. Jeho rodinu postihne tragédie – při dopravní nehodě ztratí manželku a matku svých dětí. Tím víc se pak věnuje své práci. Má v plánu zmodernizovat a přestavět město. V jednotlivých příbězích sledujeme i jeho soukromý život, problémy se synem Přemyslem a dcerou Bohunkou. Poznáváme i práci členů občanských výborů, poslanců a funkcionářů národních výborů, kteří se starají o rozvoj města. (TV JOJ)
(více)Recenze (138)
Seriál je velmi profesionálně zvládnut, perfektně zahrán českými hvězdami. I packal Sokolovský tam nemá žádné nelogické excesy, pouze několik hloupých dialogů, které mohl ovlivnit zejména tím, že by je vůbec netočil. Liškova hudba je velice vkusná a začíná i končí tam, kde má. Je bez debat, že česká televize takového díla není schopna minimálně již 15 let. Krmí nekulturních 80% národa a především jednoduché divačky naprosto nezvládnutými sračkami. No a o čem to je? Je to vykonstruovaný naprosto lživý příběh Dietlův, který má plnit úlohu agitky o charakterních komunistických gubernátorech přetvářejících historickou tvář našich měst do vyblité betonové podoby ortogonálních tvarů. Komunističtí funkcionáři měli působit sympaticky až hrdinně, působí ale pravdivě. Stalinistický cholerik Hlavica porušující právo(i tehdejší) na každém kroku, sladce se usmívající prospěchář Bavor, idiot Chovanec, blb Adam, arogantní aparátčík Kyselka. Intriky, korupce, známosti a především 92 rodin vystěhovaných násilím do paneláků. Tedy vlastně velmi realistické dílo. ()
Jsem původem z Ústí nad Labem. Z města, které soudruzi jako Bavor svojí "přestavbou" a "modernizací" tak domrdali, že už se to ani nedá spravit. I kdyby mu v tom seriálu pomřela celá rodina, stejně si on a jemu podobní zaslouží viset na první lampě. Kdyby Dietl napsal ještě dvanáctý díl, kde by se obyvatelstvo Kunštátu vydalo s vidlema v ruce směr Národní výbor a na tu lampu došlo, dal bych aspoň hvězdu, takhle sorry. ()
Nedokazu najit nic, co by na tomhle serialu bylo udelany dobre. A nejhorsi je, ze kdyz si date dvoudenni maraton, vsimnete si, jak se vsechno to spatne porad dokola omila. Napriklad: Zdenek Buchvaldek - jeho prace s intonaci me malem donutila hledat spagat, prepaleny duraz na obcas i nahodny slova, primhourene oci naznacujici "zasadni" sdeleni, priserny dramaticky pauzy i uprostred vety... Odporna prace s kamerou - trapne zoomy pri vypjatych situacich (jednou jsem za 40 sekund napocitala dokonce tri, to snad uz nemohli myslet vazne), casto neschopnost zaostrit, kdyz nejaka postava nedejboze poposla trochu dozadu... Nemoznost pochopit, ze kdyz se vam nepovede nejaky zvuk, tak nemusite jeste nutne pouzit ten "z placu". Nervydrasajici hudba, nevhodne umistovana k ruznym scenam, s asi tremi motivy (a asi tremi hudebnimi nastroji). To vse korunuje nudna rezie bez napadu - telefonicke rozhovory jsou sterilne nastrihane, prace s herci katastrofalni (nejvic me snad pobavil "ten stary pan z Marecka" neboli Frantisek Kovarik, kterak v poslednim dile absolutne netusi, jak odejit ze sceny), no a ta podbizivost... Muz na radnici je v podstate jedna velka reklama na stavbu panelaku. Obsahuje i ctvrthodinove "diskuse", ktere divakum ukazuji, ze pro dobro ostatnich prece musi opustit sve domovy a ze strana ma vzdy pravdu - a finalni prochazeni "krasnych bytecku, ktere vsechny vypadaji stejne"... V podstate takove normalizacni PR. ()
Nejarogantnější komoušské svinstvo, co jsem od Dietla viděl (a viděl jsem i Okres na severu). Celou dobu se jedná o zbourání značné části starého města a její nahrazení panelákovým sídlištěm. Komoušským šmejdům vděčíme za devastaci historického centra nejdenoho města (nejen kvůli bytům: srov. jihlavský Prior), v případě Mostu za úplné vymazání města celého. Co na to Dietl? Jako obvykle. Domy k demolici určené zástavby jsou prezentovány jako zanedbané, zdraví škodlivé barabizny a občané stavějící se proti celému projektu (jako by jim to mohlo být co platné) vykreslováni jako malí intrikáni a ještě menší ukřičení prospěcháři starající se jedině o to, aby na tom vydělali nebo aspoň neprodělali. Že by jim mohlo záležet na zachování jejich domovů i domovského prostoru společného, kusu srdce města, v němž vyrostli a s nímž jsou spjati stejně jako generace jejich předků? Ne, nic takového ani nezazní (leda snad ve vztahu k místní hospodě). Památkáři, kteří ke konci k předsedovi nakráčejí, ze sebe udělají úplné trotly. Kromě těchto invektiv propagandistických je zde též nehorázná invektiva jiného druhu, čistě poetická, vůči určité postavě, a po podobném zážitku z Ženy za pultem mohu už říci typicky dietlovská, tady ale ještě hnusnější a trapnější. Jde o to, že pan Dietl nedovolí svému dokonale kladnému hrdinovi, aby se evidentně nevhodného partnera prostě slušně zbavil (u Ženy je to bývalý manžel a otec jejích dětí, u Muže staronová láska, která se k němu přilepila poté, co ovdověl). Nová družka má své lepší i horší stránky, které se postupně projevují, a divák už dávno ví, že by se předseda měl od ní odstřihnout, protože tohle nemůže fungovat, a jít za lepším (jež se dávno rýsuje). Dokonce i k nějakému poněkud rozchodu skutečně dojde, ale hrdina je ochoten vše urovnat, takže antihrdinka se musí ve finále projevit jako odporná svině, z ničeho nic a neorganicky vzhledem k jejímu dosavadnímu charakteru, takže hrdina může odplout na mravním oblaku a konečně má právo na takový osobní život, jaký by chtěl, a na partnera (-ku), kterého (kterou) skutečně miluje. Venkoncem je seriál, o jehož úplné vylhanosti netřeba se šířit, schématický a spíš neživotný, ale pořád koukatelnější než nemožný kuchař Sváťa Kuřátko, kterého také spáchal pan Dietl. Body plus: Bláhovy záchvaty a hlášky ("Jenže ono to není totöööžž" je moment, který stál za sledování celého seriálu), osoba finální předsedovy lásky a oblíbená písnička jeho fotra Když jsem já ty koně pásal (v instrumentálním provedení znáte z Na samotě u lesa, za kterýžto postřeh děkuji PollyJean). Čtěte: Marthos, sportovec, sud, argenson, Ony. ()
Je mi jasny, ze je to do dost velky miry takova "pohadka"...ale kouka se mi na to pekne. Me proste neurazi to, ze je to natoceny v sedmdesatejch, ani to, ze je to o praci...postavy tam jednaji a mluvi tak, ze jim rozumim. To o soucasne tvorbe rict nemuzu. Potesila krasna Eva Jakoubkova, ktera prinesla do serialu puvab a eleganci (skoda ji...), nebo treba Vera Bublikova, jako ideal sekretarky... :-) No a samozrejme Milena, devce z jine planety... P.S.: Ale serial Zena za pultem je stejne lepsi. ()
Galerie (3)
Zajímavosti (34)
- Bavor (Zdeněk Buchvaldek) má doma televizní přijímač 4219U – Dajana z roku 1968. (sator)
- Scény na radnici jsou natáčeny ve studiu, protože vedle radnice stojí dům, ale ve studiu jsou tím směrem okna. (M.B)
- Jako u jiných seriálů, i tady je poměrně dost hlavních postav, které nemají křestní jméno: bývalý ředitel kunštátského podniku Kocman (Bedřich Prokoš) i jeho nástupce ing. Kyselka (Václav Postránecký), dílenský mistr a pozdější Kyselkův zmocněnec Adam (Karel Koloušek), sekretářka MěstNV Valentová (Věra Bublíková), poručík SNB Winter (Bohumil Švarc), bývalý předseda MěstNV a pozdější předseda OV Chovanec (Martin Růžek), člen rady NV a ředitel gymnázia Šebesta (Josef Chvalina), hostinský Frič (Bohumil Bezouška) nebo otec hlavního představitele (Ota Sklenčka). Také zmíněný kunštátský podnik, kolem kterého se točí téměř celý děj seriálu, je bezejmenný. (Robbi)
Reklama