Režie:
Jiřina Pokorná-MakoszováScénář:
Miloslav ProcházkaKamera:
František NěmecHudba:
Pavel SkalickýHrají:
Iveta Bartošová, Stanislav Hložek, Marie Rottrová, Pavel Bobek, Josef Zíma, Pavel Vítek, Linda Finková, Jitka Molavcová, Laďka Kozderková, Karel Černoch (více)Obsahy(2)
Vděčné téma o Plaváčkovi, jemuž u kolébky věští sudičky za manželku princeznu, královu dceru, se v roce 1986 dočkalo zpracování s představiteli české populární hudby. Zpěvák S. Hložek, populární hvězda tehdejší generace teenagerů, se zhostil role Plaváčka, v níž se uchází o ruku krásné princezny v podání I. Bartošové. Aby se však se svou milovanou mohl oženit, musí navštívit děda Vševěda a princeznině otci od něho donést tři zlaté vlasy… I další role si zahrály a zazpívaly mnohé známé tváře populární hudby jako např. M. Rottrová, P. Bobek, M. Drobný, K. Černoch, V. Neckář nebo L. Kozderková. Příběh vznikl na motivy známé pohádky "Tři zlaté vlasy děda Vševěda" K. J. Erbena. (Česká televize)
(více)Recenze (76)
"Bylo to mámení nebo zlý sen ??" Těžko hádat..;) I když jednoho mohl varovat už samotný název žánrového útvaru, totiž ta slíbená pop-opera, mimochodem nechutně, byť logicky, poplatná době svého vzniku, stejně jako jméno režisérky Pokorné-Makoszové, která mě vždy svými kusy dovedla naprosto šokovat.. Jiřinka s pomlčkou se však v té vlastní záplavě jakkoli herecky tragických, jak se dnes říká, hudebních celebrit bohužel utopila, protože ačkoliv ty samotné neskutečně chytlavé hity mě vždy správně nostalgicky naladí, jako celek působí Plaváček naprosto příšerně.. A Standa Hložek s tím fotrovským bachorem ?? Tohle prostě platí za castingový omyl století, když vedle něj Mirek Vladyka, který si užil roli prince v jiném tematicky blízkém projektu, vypadá jako Brad Pitt.. ()
Velice netradiční zpracování Tří zlatých vlasů děda Vševěda, které je podle mne mnohem lepší než její starší poetické zpracování z roku 1963. Na televizní poměry se jedná o velice zdařilou pohádku, která je postavená na libozvučných a malebných textech písní. Za celou dobu jsem nepostřehl ani jedno promluvené slovo. Veškeré dialogy a monology jsou zpívané. I proto se v pohádce objevuje plejáda tehdejších známých zpěváků a zpěvaček jako Pavel Bobek (král), Marie Rottrová (královna), Iveta Bartošová (princezna), Plaváček (Stanislav Hložek), děd Vševěd (Josef Zíma a Pavel Vítek) atd. Ze všech těchto herců mi nejvíce vynikla postava krále. Pavel Bobek tuto zápornou roli velice dobře zazpíval, navíc texty mu byly dokonale napsané. Jen jeho herecké výstupy byly lehce toporné. Což defacto všech zúčastněných. Jestli se mi ale někdo nelíbil, tak mladá Bartošová. Tady je to ještě takové mladé pískle, obzvláště vedle Rottrové, které jsou parádně vidět kozy v průsvitném výstřihu. To byl podle mě nejkrásnější kostým i přes ty otřesně nabírané rukávy. [1283. hodnocení, 65. komentář, 47%] ()
Občas skouknu. Dnes mi tedy velmi zaujal ten řetěz, co má král Bobek na krku. Je to takový podobný možná těm, co měli mafiáni v následných devadesátkách :-) ...Ano ty kostýmy... je asi vidět doba vzniku pohádky (osmdesátky). A někomu to vadí tak moc, že tady napíše "kostými", čímž u mne přebije tu jejich výraznost. A dost. ()
Televizní muzikál Plaváček může sice na někoho působit výchovně, avšak nebylo daleko do undergroundu. Stačí se podívat na rok vzniku, a hned je jasné, jak se ten rockový háv, kterým je pohádka opatřena, tehdejšímu vedení jistě nezamlouval, Přesto se televizní film dostal na obrazovky, kde ho postihlo několik málo kompromisů. Do hlavní role byla obsazena celkem nekonfliktní holka Stanislava Hložková, jíž byly brány socialistické popularity otevřeny dokořán poté, co to dělala ve školce s jinou holkou, a sice Petrou Kotvaldovou. Komunisté jim po domluvě obstarali přešití pohlavních orgánů, hormonální léčbu a i změnu občanských jmen. Od jisté doby zde tedy máme Stanislava Hložka a nikdo se o jeho trans minulosti nedozvěděl. Slovo "trans" pak bylo až do roku 1989 režimem vyřazeno ze slovníků jazyka českého a bylo tabuizované. Pokud se vzácně na toto slovo někde narazilo, bylo nahrazeno méně škodlivým významem jakéhosi stavu, ve kterém člověk o sobě neví, čímž se odboural sexuální charakter tohoto slova. Absurdní, avšak neškodlivé obsazení role mělo svůj protipól v Pavlu Bobkovi, jehož vynikající znalost imperialistického jazyka, konkrétně angličtiny, byla trnem oku tehdejší schvalovací komise. Jenže lepší zpívající záporák v té době nebyl k dispozici, a tak jeho obsazení prošlo. Nakonec se ukázalo, že Bobek byl dobrý kontrast k uvědomělému Hložkovi. Stěžejní obsazení hlavních rolí vyšlo. Zbytek pěveckých rolí se obsadil podle toho, kdo neměl v té době tvůrčí zákaz. Dodaly se melodické a chytlavé písničky, které měly přísnější kritérium hlavně v tom, aby nezněly, pokud možno, spotřebně a rockově (na takovou muziku byl sepsán pogrom) a vynutily si svojí kvalitou i příští reprízy, což vyšlo, akorát ty songy byly posazeny do rockového stylu. Cenzura zřetelně oslabovala a ani takové songy nevadily. Do death metalu tomu ještě něco málo chybělo. Příběh se držel striktnější formou známé literární předlohy, avšak tato forma se podřizovala tehdejší socialistické mládeži, která si z filmu měla vzít ponaučení, že lhát a strojit úklady proti druhým se nemá. Vzala si hovno, ale to je jedno. Odpoledne za odměnu komanči přivezli kubánské pomeranče a zásilku dvou beden Rubikových kostek. No a nakonec se vybrala adekvátní režisérka Makoszová, která tomu novátorskému hudebnímu počinu dala řemeslný tvar a ráz. A výsledkem je moderně pojatý Plaváček, který pěkně zpívá, nekrade, nelže, nesouloží a je vzorem ostatním okopům, co to melu, (socialistické) mládeži. Ale co ty, na tu dobu nepřípustné, dlouhé vlasy? Jo, cenzura už to měla v paži. 60% ()
Bať, Popelka, Zlatovláska a Plaváček, to jsou mé TV pohádky z nejmilejších. Ale zatímco v Popelce je na hraně výkon samotné Hruškové, ve Zlatovlásce kraluje sentiment Peškův, tady je všechno v symbióze. Vynikající kostýmy (zejména ty božské nabírané rukávy) a ta skvělá papírová atmosféra. S herectvím počítáno nebylo, ale například Bartošová později ve Svatbě upírů dokázala, že byla zbytečně podceňována a mohla udělat i několik dialogových pohádek. ()
Galerie (12)
Zajímavosti (4)
- První sudičku si zahrála Linda Finková, vlastním jménem Ludmila Nopová, později Ludmila Genzerová, manželka populárního baviče, jejíž doménou je zpěv a muzikálové herectví, díky čemuž je na televizních obrazovkách jen skutečně výjimečně. (=woody=)
- Sudička Laďka Kozderková se premiéry této pohádky již nedožila. Ve 37 letech zemřela na rakovinu. (SOLOM.)
- Film se natáčel v Průhonicích a na Konopišti. (rakovnik)
Reklama