Režie:
Vladimír ČechKamera:
Václav HuňkaHudba:
Štěpán LuckýHrají:
Libuše Švormová, Jiří Vala, Josef Langmiler, Vladimír Menšík, Eduard Kohout, František Filipovský, Světla Amortová, Oldřich Velen, Nina Jiránková (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Lékařka, doktorka Adéla Neradová propadla touze odhalit nějakého zločince a stát se jakýmsi Sherlockem Holmesem v sukních. Nevděčná role jejího dr. Watsona připadla manželovi Petrovi, profesionálnímu fotografovi, který jí pomáhá s případy, do nichž se zapletla, ale většinou všechno poplete. Ty případy byly tři. K prvnímu, nazvanému Suvenýr z Paříže, se paní Adéla dostala, když se společně s manželem vracela ze zájezdu do Paříže. Cestou někdo přepadl jejich spolucestujícího dr. Přikryla a vzápětí se na scéně objevil major české kriminálky Bušek, který zabránil, aby se Adéla napila koňaku, který jí nabídl manžel. V lahvích totiž nebyl alkohol, ale lučavka královská s několika kilogramy rozpuštěného zlata, které se kdosi touto cestou pokoušel propašovat přes hranice.
S pomocí paní Adély se Buškovi sice podaří pachatele odhalit, ale zdaleka to není jeho poslední setkání s nadšenou amatérskou detektivkou. Další setkání ho čeká v povídce Smrt za slunovratu, kde se Adéla s manželem připlete k podivné a podle všeho násilné smrti bývalého cirkusového klauna Krystla, který se v Prokopském údolí pokoušel najít poklad. Přestože Petr najde několik lidí, kteří se s Krystlem neměli rádi, Adéla nakonec odhalí, co se skutečně stalo. Ve třetím příběhu se Adéla zaplete do případu domnělé vraždy v pouťové atrakci strašidelný zámek, aby nakonec zjistila a pomohla majoru Buškovi odhalit pachatele docela jiného zločinu...
(oficiální text distributora)
Recenze (38)
Film, který možná není ani tak známý ani populární. Příběhy nejsou nijak komplikované, ale mně na snímku sedí právě ona komorní a pohodová atmosféra a v neposlední řadě dobré herecké výkony, zejména ústřední dovjice. Kvalita jednotlivých příběhů je různá, seřadil bych je ai takto: 1. Suvenýr z Paříže, 2. Vražda v čertově mlýně, 3. Smrt za slunovratu. ()
"Musíš to do sebe klopit jak do sudu? Nějaké připomínky? Jo! Jen, že si včera večer chtěl otevřít dveře vývrtkou." (Aféry mé ženy) "Prosim tě zajeď někam, mám žízeň, že bych se o ní mohl opřít. Pane vrchní, jedno kafe s rumem. S čím? Tak bez rumu." (Smrt za slunovratu) "Za to chcete búra? Se ti něco nezdá? Ne, jen že to není tuzemák! Tak jestli chceš pribiňáka, tak si skoč naproti do sámošky." (Vražda v čertově mlýně) ()
Pouze průměrný snímek, který je nicméně přehlídkou rázovitých postaviček ztvárněných celou plejádou známých a kvalitních herců. Tři detektivní povídky o malých českých zločinech jsou jinak snadno zapomenutelnou záležitostí. Filmu naštěstí pomáhá lehce ironický odstup, se kterým Vala coby manžel glosuje události a postavy kolem sebe ("heroin u nás nemáme a tak aspoň zobeme algenu"). Celkový dojem: 50 %. ()
Přiznám se, že dle notně napovídajícímu názvu jsem očekávala aféry poněkud lechtivějšího a peprnějšího charakteru. Nicméně, ani tyto nebyly k zahození. Libuše Švormová je roztomilý Sherlock Holmes v sukni skřížený s Fletcherovou. Na Prokopské údolí slyším moc dobře, mám ho za barákem a Hlubočepy samozřejmě taky. Takže bylo milé tyto části poznávat a sledovat, jak se změnily. Byly tu celkem povedení hlášky. ()
Jedním slovem roztomilé. Že je tady všeobecně uráženo cítění milovníků kvalitní detektivky, nemůže artového diváka mého typu rozladit, i když závěr prvního případu jsem ani já nevydýchal – postup oblíbený v normalizačních kriminálkách, Majora Zemana nevyjímaje: pachatel se nakonec prozradí nebo rovnou přizná sám, vědomě a dobrovolně, když vůbec nemusí. Ale o to v tomto filmu opravdu nejde, takže za chtěnou roztomilost jedna hvězda, za všechnu nechtěnou druhá hvězda, to máme celkem tři hvězdy. Jen ten Langmiler coby kriminalista je možná nonšalantní trochu až moc. Podivně dnes už může působit vypravěčův rozvinutý alkoholismus jako nevinný předmět láskyplného škádlení mezi ním a jeho ženou – ne jednou nebo několikrát, ale po celou první povídku (ačkoli opilého ho nevidíme nikdy – co by na to asi řekl prof. Nešpor?), zvláště když je tento jeho nešvar v druhé povídce kompenzován sexy řidičským neuměním jeho ženy (co by na to asi - ale to je vlastně jedno). Ovšem vážně míněná slova (naštěstí ne z úst hlavních postav) „Poklad? Blbost. V době kosmickejch letů?“, to je něco, při čem mi i u tak roztomilého filmu trapností naskakuje husí kůže. Jsme sice v roce 1972, ale po 36 pohodových minutách takovou facku už fakt nečekám. On je celý ten dialog strašný, naštěstí to záhy spraví trialog dědků a definitivně zahojí rozhovor ústřední dvojice doma při zvonícím telefonu „Vem to.“ „Vem to.“ „Hmmm.“ „No jo.“ Celkem si tato fajn blbinka jede zcela mimo normalizační proudy a uřvanou demencí typických sedmdesátkových komedií rovněž netrpí, spíše navazuje (arci v už zúžených mantinelech) na některé podobně roztomilé, byť přece jen zajímavější detektivní komedie 60. let (jako ty s Lipským – Borůvkou). Hezky brané stísněné interiéry plné lidí ve vlaku (1. povídka) a naopak krásná krajinka (2. povídka). 3. povídka je plná krásných světských typů a lolitky Broni, kterou se na kolotoči pokusí sbalit mladý Hrušínský. ()
Galerie (20)
Zajímavosti (4)
- Na pouti fotograf Nerad (Jiří Vala) pověřuje neteř sledováním kolotočáře. Přitom má zrcadlovku s velkým teleobjektivem. Přijíždí mjr. Bušek (Josef Langmiler) a Nerad, který na něj čeká, má úplně jiný fotoaparát bez teleobjektivu. (pjotri)
- Filmovalo se také v lomu Vysoká. [Zdroj: Filmovamista.cz] (M.B)
- Mezi herci byl o role ve filmu velký zájem, protože část filmu se odehrává v Paříži, a tak ti, kteří role dostali, se velmi těšili. Avšak marně, Paříž se točila v Čechách. (sator)
Reklama