Režie:
Veit HarlanKamera:
Kurt GrigoleitHudba:
Erwin HalletzHrají:
Paula Wessely, Paul Dahlke, Christian Wolff, Hans Nielsen, Paul Esser, Marcel André, Kurt Vespermann, Herbert Hübner, Siegfried Schürenberg, Hilde Körber (více)Obsahy(1)
Spořádaní němečtí rodiče Christa a Werner Teichmannovi mají problém se svým synem Klausem. Ten má sice ve škole dobré výsledky, oplývá talentem na malování, ale ve svých 18 letech se vůbec nezajímá o děvčata. Ba co hůř, téměř veškerý volný čas tráví se svým spolužákem Manfredem a někdy navštěvuje podivné společenství okolo jistého doktora Borise Winklera. Rodiče pojímají čím dál více podezření, že je jejich syn homosexuál a rozhodnou se udělat příslušné kroky, aby syna z jeho „nemoci“ vyléčili. Jako dobrý nápad se zpočátku jeví podání žaloby na doktora Winklera a „nasazení“ mladé služebné Gerdy na Klause. (Sarkastic)
(více)Recenze (2)
Homosexualita jako choroba vyžadující léčení. To je hlavní téma snímku, který je na drama až příliš často nechtěně směšný, nejvíce asi při „proměně“ hlavního hrdiny po nahlédnutí do zrcadla. Úsměv vzbuzuje i společenství takto „nemocných“ lidí v podobě několika umělců ujíždějících na hodně podivné hudbě. Chvíli před závěrem filmu to už sice dokonce vypadá, že se divák dočká alespoň něčeho střízlivějšího, bohužel je však z tohoto záchvěvu potěšení brzo vytržen odpornou pointou týkající se matky, která ho jen utvrdí v tom, že jde opravdu pouze o podprůměrné dílo. ()
Úsměvné pojetí boje matky proti homosexualitě milovaného syna, s nímž se nakonec usmíří. ()