Obsahy(2)
Ve svých memoárech vzpomíná Georgij Danělija na film Slzy padaly jako na svůj nejtěžší film. Důvodů, proč se tak stalo, je povícero. Ten hlavní je asi ten, že proměnu hlavního hrdiny z láskyplného otce v nerudného dědka způsobí pohádkový motiv převzatý z Andersenovy Sněhové královny. Úředníku Vasinovi spadne do oka střepina z rozbitého kouzelného zrcadla, které proměňovalo dobro ve zlo. Od této chvíle jej rodina, spolupracovníci a lidé z blízkého okolí nepoznávají. Vasin se stává nesnesitelným nejen jim, ale i sobě, a teprve v okamžiku nejvyššího emocionálního vypětí má šanci získat zpět svou původní podobu. Jak se k němu postaví všichni ti, jimž ublížil? Na scénáři filmu se podílel Alexandr Volodin, s nímž Danělija spolupracoval už na Podzimním maratónu, velkou hereckou příležitost zde opět dostal Jevgenij Leonov. Mimořádná je práce se zvukem a hudba Giji Kančeliho, sugerující vnitřní stav hlavního hrdiny. Do zvláštní atmosféry této smutné komedie přispěl svým zpěvem i sám režisér. (NFA)
(více)Recenze (6)
Danelija navázal na své předchozí hořce komediální počiny, které pojednávají o mužích, kteří si s grácií sobě vlastní ničí život. Do hlavní role obsadil svého oblíbeného herce Jevgenije Leonova, kterému tu zlou povahu skutečně věřím. Je zvláštní, že mnohde se herci stávají metrosexuálové z přehlídkového mola, a přitom jeden malý plešatý tlouštík by tyhle manekýny s přehledem dokázal přehrát. V tomhle filmu, který už v sobě nemá ani tu špetku humoru jako např. Podzimní maraton, dokazuje, jak všestranným hercem byl. Nemůžeme sice ani úplně pominout ostatní herce, nicméně ti dostanou poměrně málo prostoru. Scénář i režie jsou a Danelijových filmů na klasicky vysoké úrovní. Kolik lidí chodí po světě se střepem v oku? 100% ()
Pohádka o zrcadle, které pohlcovalo vše dobré a to zlé odráželo zpět, jednoho dne se zrcadlo rozbilo a jeden z jeho střepů padl do oka Pavlu Ivanovičovi (Jevgenij Leonov). A on kolem sebe začal šířit zlobu a nenávist. Tenhle film spolehlivě uvrhne do říše spánku všechny milovníky akčních trháků, mohl by okouzlit ctitele Jakubiskovy poetiky a dost určitě osloví ty, kteří vidí očima F.A.Brabce. Leonov podal úchvatný výkon, Gija Kančeli napsal fantastickou, enervující hudbu, která perfektně dokresluje atmosféru snímku. Nemám ráda pohádky bratří Grimmů, tenhle film mi je příliš připomíná, proto nemůžu dát za 5*. ()
ČESKOSLOVENSKÁ TELEVÍZNA PREMIÉRA: ČST 1 = 12.6.1985, réžia slovenského znenia = (18.2.2011) ()
Strašně nepříjemný film s naprosto neuvěřitelnou hudební stopou. Za tu o hvězdu či dvě víc do plného počtu. ()
Krasna Ия Саввина v mensi roli v dalsim paradnim filmu tohoto rezisera. Od nej jsem nevidel snad nic spatnyho. Zadumana sovetska filmova uvaha dobro-zlo, mozna podobenstvi, zaroven ze zivota, a se zajimavou muzikou k tomu... :) 4+ ()
Jeden z pokladov sovietskej i svetovej filmovej tvorby, na ktorý by sa nemalo zabudnúť. Spája námet od Andersena, Daneliyove „smutno-veselé" rozprávanie a Kancheliho citlivú hudbu. Film nie je pre akciechtivého diváka ani pre milovníkov prvoplánových ničnehovoriacich filmov, tzv. oddychoviek. Oslovil ma svojou priamosťou, jednoduchosťou a nenútenosťou – nehovoriac o hereckých výkonoch, snímaní a sile niektorých obrazov (záverečná scéna). ()
Reklama