Režie:
Petr JančárekScénář:
Petr JančárekKamera:
Petr JančárekHudba:
Michal RatajHrají:
Václav HavelVOD (1)
Obsahy(1)
Prezident, občan, režisér, přítel, manžel, pacient, muž na sklonku života... Unikátní dokument Petra Jančárka Tady Havel, slyšíte mě? představuje Václava Havla v jeho známých, ale i veřejnosti dosud skrytých polohách. Vychází přitom z nikdy nepublikovaného materiálu, natočeného během posledních let jeho života. Film vstupuje do kin v době, kdy Havlův myšlenkový odkaz a důraz na individuální svobodu ve společnosti rezonují silněji než kdy dříve. Václav Havel k nám znovu promlouvá. A my se s ním můžeme znovu setkat. (Continental Film)
(více)Recenze (59)
Tento dokumentární film trpí na jeden zásadní nedostatek, a to na to, že neexistuje nosná linka. Zcela náhodné vyobrazení střípků prezidentova života nedokáží usadit diváka, kterému by se na CT rozsvítil mozek zvědavostí. Je to možná dáno tím, že Havel, ač chcete nebo ne, byl zajímavý člověk, a i po prezidentování byl aktivním členem společnosti. Nechce se mi věřit, že jeho poslední roky byly jen o natáčení filmu, o návštěvě Formana a o dvou vyšetření. Nerad vám to říkám, ale to nejzajímavější ukázali samotní autoři na FB stránce filmu. Václav by si zasloužil mnohem komplexnější nahlédnutí do jeho života. Těch 85 minut by bylo asi málo, s využitím většího množství originálních videozáznamů, ale Jančárek to nedokázal využít. Jedna věc se musí uznat, dokument během hodiny a půl ukáže zjevné Václavovo chřadnutí. Z prvotní brilantní mluvy plné myšlenek se divák dostává do nepříjemné tiché a unavené existence Václava Havla. Na sklonku jeho života převládla plachost, byť v lepších chvílích měl stále chuť být s lidmi. Jen to už nedokázal tak využít. Dokument mohl být lepší, tento počin je průměrem, kde jsou světlejší momenty, ale ve výsledku nepřináší ucelený pohled na jeho poslední roky. ()
Tak nakonec jedna hvězdička aspoň za to, že Havel lidi spojoval. A spojoval je dobře. Tolik lidí mu nemohlo a nemůže přijít na jméno, že to už snad nikdo jiný nedokáže. A snažil se, aby jich bylo co nejvíce. Ať už např. za jeho vřelý vztah k Sudeťákům, ke globalistům, k NATO, k házení bomb "made in USA" na civilisty v mnoha zemích, atd. ... Jeho obhajoba bombardování Srbska bombami "humanitární povahy" je již nesmrtelná, vč. jeho lísání ke krvavé Madle alias řeznici z Balkánu. Jeho fantasmagorie o světě bez hranic s jednou globální vládou se snad nikdy nenaplní. Dodnes nechápu, kolik lidí zbaštilo tu jeho falešnou masku roztomile mumlajícího humanisty. PS : Jen čistě pro formalitu, aby některé zdejší prostoduché a ztracené duše neblábolily něco o komunistických blábolech, tak výrok Havla zněl : "Nálety, bomby nejsou vyvolány hmotným zájmem. Jejich povaha je výlučně humanitární." ()
kdyz se odprostim od politiky a vzpomenu si na sve mladi, tak ja si havla pamatuju jako srandistu a to v tom snimku je....bylo to mile, vtipne, apoliticke...dojemne. ackoliv politicky nesouznim, tak film to je povedeny. ()
Spoludivák (jehož neznám) to ohodnotil slovy "pražská kavárna" si udělala radost za peníze daňových poplatníků (spoluprodukovala Česká televize). A já s tím souhlasím. Né proto, že bych chtěl snižovat Havlův význam, ale proto, že v dokumentu vystupovali jen Havlovi vlezdoprdelkové a nikoliv důstojní a nestranní komentátoři. Ani sv. Havel nebyl bez viny. ()
Zatím převažují nechutné recenze sobců, dezolátů a malých lidí bez kousku studu, nadhledu, znalosti a vlastní osobnosti. Tohle není objektivní dokument typu mluvící hlavy posuzují toho nebo onoho, zpovídá se celá rodina, okolí a oponenti. Je to něco jako autobiografie posledních dvou let života státníka, prezidenta, ale hlavně člověka - Václava Havla. Dřívější záběry jsou pro kontext a prosvětlení zdravotně těžkého období. Takový snímek nemůže být krystalicky objektivní a rozumný člověk to od něj ani nečeká. ()
Mám k osobě prezidenta Havla vesměs vztah vřelý, mnohdy mi jeho sofistikované projevy chybí v dnešním veřejném životě. Nemusel jsem, ale chtěl jsem si to takto uvést. Má to totiž i lehký vliv na celkové hodnocení, neboť jsem mu mírně nadsadil. Bohužel nepřijde mi dokument o posledních letech Havlova života jako moc zvládnutý. Bylo vidět, že toho materiálu bylo méně než měl Pavel Koutecký při tom pro mě nejlepším dokumentu o Havlovi Občan Havel a to o dost. Jsou tam nějaké zajímavé momenty jako třeba když se třeba potká Havel s Klausem po letech, ale jsou to spíš jen takové drobné střípky, jinak se tam ta zajímavost hledá špatně. Dá se tam cítím nějaká struktura, i z těch tří natáčených let, kdy stežejním bodem je příprava filmového Odcházení. Bohužel pak už je to jen pozorování Havlova chřadnutí a návštěv lékařů. Objeví se Dalajláma, Albrightová, či na malý okamžik Miloš Forman, kdy spolu s Havlem prohledávají gauč a fotel, jestli tam nezapadla disketa se záběry a modelem Kaplického Blobu a roztomilé rozmlouvání piva od manželky Dagmar. Tam to bylo hezké, ale kraťoučké. Jinak je to spíše drobně nezábavné a i na tak krátkou stopáž jako 85 minut. Nicméně jak říkám, trošku z úcty nedám dvě ale tři, byť by to asi sneslo, ale zavírám očka. 50% ()
Nemohu jinak než dát 100%. Po tom všem politickém humusu, který už několik dlouhých let musíme zažívat, je tento film krásným a osvěžujícím návratem do doby, kterou zřejmě už nikdy více nezažijeme. Fascinující je zde především Havlova upřímnost, ryzost a neskrývaná dětská radost z obyčejných věcí. Životní radost a nadhled člověka, který se rychle blíží ke konci svého života, je si toho vědom a přesto zůstává lidský, přátelský, skromný a nepatetický. P.S.: Nejodpornější, nejfekálnější a totálně ke zblití moment filmu je ten, kdy Havel slaví 75. narozeniny a zjeví se tam Václav Chillské-Pero-Kikina Klaus a svým ukňouraným, mečivým, buzerantským hláskem Havlovi jakože "gratuluje" k narozkám. Doporučuji mít blicí pytlík při ruce. Pane prezidente Havle, chybíte nám! ()
Bylo potřeba to udělat a dobře, že se tak stalo. ()
Člověk z lidu, který byl tak nezištný, že mu nakonec museli vnutit Barandov a dům na Rašínově náměstí a Lucernu a další. A přesto, že v podstatě nikdy nic pořádného nedělal, aby si vydělal, tak pořád vymetal akcičky a měl na ně. Hodně zajímavé, ale do ikon nikdo moc šťourat nechce, pokud by to mělo být ze špatné strany. Za mě osobně byl spíše průměrný až hloupý . Ale bohužel na jeho jméně a hlouposti, se svezli ti, co to tu podělali na desítky let dopředu. A on se rád vezl s nimi. Nicméně to jsem hodnotil jen "mistra" Havla. Dokument je o prdu a jen se snaží dělat z průměrného člověka skromného génia. 40% . A to i když neutralizuji svoji averzi k Havlovi. A blbec William tu 13.4. něco mele o " celosvětově nejuctívanějším" čechovi. Nemám více slov, než že je to vůl, se kterým by jsem si velice rád sednul ke stolu a pokecal o roce 1989. Nicméně, nebudu tu hanět dlouhodobou glorifikaci nudné osoby V. Havla.. já hodnotil dokument. A ten nebyl ok. Kryl se tohohle současného marasmu a glorifikace Husáko-Havlovského levelu nedožil a může být jen rád. Havel je momentálně velebenější než Gotwald, ale přitom stejným způsobem. Je to takové lezení do zadku " in memoriam". ()
"To vůbec nevadí, že nemáte výraznou osobnost. Výrazná osobnost jde velice snadno mediálně vyrobit." Bývalý diplomat Petr Kolář (přítel po boku) v ČT v rozhovoru o situaci v Sýrii v roce 2016. ()
Víte, proč pojmenovali letiště po Václavu Havlovi? Protože chlastal jak letadlo Boeing 747. Na večírku jsme se pokoušeli vyvolat ducha Václava Havla. Podařilo se, zmizel karton cigaret a láhev slivovice. Ti lidé jsou z Václava Havla tak nemocní. ()
Skvěle natočený dokument. Komu bylo dáno, mohl slyšet poselství moudrého muže, který se mohl pyšnit mnoha oceněními, ale nedělal to, neboť jej zdobila vlastnost velkých osobnosti a sice osobní skromnost. Mnohokrát o sobě řekl, že je plachý a mnohokrát to ve svých postojích a osobních projevech dával najevo. Dokument dávalo místní kino v podivném čase - pátek 17.00 , snad právě proto byla návštěvnost skromná. plně si snímek vychutnali zejména anglofonní diváci. Je připraven pro zahraniční projekce a myslím, že bude mít úspěch. Trochu mě pouze mrzí, že střih dokumentu vykreslil jeho druhou manželku v trochu podivné póze prostoduché , pedantické osoby, což je myslím trochu jednostranný pohled. 4* ()
Osobní příběh o odcházení... ()
Vždycky je důvod si zavzpomínat na ty časy, kdy jsme chtěli věřit a věřili, že dobro a láska opravdu zvítězí. První a poslední prezident, o kterém jsem mohl prohlásit a stále mohu, že byl můj prezident. Dokument je ale takovým nedodělaným dílkem bez ladu a skladu, což mu ubírá na síle. ()
Vůbec tady nechápu ty špatné hodnocení. Dokument se mi velice líbil, budu o něm ještě dlouho přemýšlet. ()
Zcela otevřeně přiznávám, že mých 5* není pro kvalitu dokumentu samotného, ale pro čestného, lidského člověka a politika, který nám tu zatraceně chybí čím dál víc. ()
Velmi otevřený, v některých chvílích i dost dojemný dokument odhalující poslední roky života hrdiny, kterého si vážil a dodnes váží celý svět. Navíc se jedná o snímky, které doposud nespatřily světlo světa. Děkuji za tento počin! ()
SudetoNěmecký flaška Havel ... ()
Originální nápad, z kterého bude časem cenný historický materiál. A vlastně už je, protože při sledování si člověk uvědomí, jak moc se toho ve světě změnilo i za tu relativně krátkou dobu, která od Havlovy smrti uplynula a že ten svět, který je s ním spojený, je už pryč. Až na několik starých videí z Havlova mládí a nástupu do funkce se jedná čistě o nekomentované záznamy z jeho každodennosti v posledních dvou letech života, takže spíše než film je to opravdu dokumentární záznam, v podstatě velmi smutný, protože zde Havel působí na svůj věk už hodně nemocně a unaveně... Je ale zároveň znát, že až do konce dokázal být svůj a dle svých sil pracovat, což není málo... ()
Reklama