Režie:
Wojciech MarczewskiScénář:
Pavel HajnýKamera:
Wiesław ZdortHudba:
Zygmunt KoniecznyHrají:
Tomasz Hudziec, Piotr Łysak, Hanna Skarżanka, Maria Chwalibóg, Teresa Marczewska, Bronisław Pawlik, Janusz Michałowski, Wiktor Sadecki, Stanisław Igar (více)Obsahy(1)
Film natočený podle stejnojmenné předlohy Emila Zegadłowicze sleduje osudy dospívajícího chlapce Mikuláše Srebrnyho v Haliči počátku 20. století. Komplikovaný vztah s matkou, smrt milovaného otce, přísní učitelé, tuhé politické i náboženské poměry, šikana. To vše způsobuje, že přerod mimořádně citlivého Mikuláše z chlapce na muže není právě jednoduchý...
Snímek vychází z tradice literárního bildungsromanu; připomíná například Zmatky chovance Törlesse rakouského spisovatele Roberta Musila.
(Cimr)
Recenze (4)
Krestanske cernoprdelniky v Polsku tento film zakazali. Dobre, ze sa pomery po 1989 jaxi aspon trochu uvolnili. Toto nie je mainstream, s tym nema tento film skoro nic spolocne : 74 % ()
Překvapivé je, že i po 40 letech je celkem nepříjemné Noční můry sledovat. Následující frázi nemám příliš rád, ale zde se hodí: Něco takového by se dnes už natočit nemohlo. Detailní záběry zabíjení různých zvířat či častá nahota (u obézních lidí i malých chlapců), to jsou jen některé důvody, kvůli kterým na rozdíl od uživatele yangzhening tuším, proč církevní cenzura film nepustila. Například výstupy superkonzervativních a přísných katolických učitelů, co nabádají žáky, aby své kamarády mlátili kusem dřeva přes prsty, jsou tak přehnané, tak zkarikované, až je - jak jsem již psal - vyloženě nepříjemné se na ně dívat. Díky skvělé hudbě, kameře, celkové atmosféře je to ale takové to nepříjemné sledování, které si vlastně užíváte. ()
Tento polský film, který byl po mnoho let zakázán církevní cenzurou, pojednává o dospívání malého chlapce. Film se odehrává jakoby ve dvou rovinách. První rovina zobrazuje přerod chlapce v muže, jeho první sexuální zážitky, uměleckou činnost. Rovina druhá nám vyzobrazuje prostředí, ve kterém se vše odehrává. Právě okolí, ve kterém už nemají cenu hodnoty, ale pouze normy a zákazy, má největší dopad na chlapcovu duši. ()
Netuším, proč to církevní cenzura nepouštěla, zlá klišé o katolictví jsou tam daleko četnější v náznacích, a pokud napřímo, tak vcelku důstojně. Upřený, zkoumavý pohled obou představitelů hlavního hrdiny podtrhuje psychologickou podstatu filmu. Pořád jsem si říkal, že je tam cosi českého - nevšiml jsem si, že autorem scénáře je Pavel Hajný. Atmosféra ve filmu by se dala krájet. Z polského pohledu se jedná o velice zdařilou autokritiku, která je skoro až antagonismem wajdowského Polska, jakožto Krista národů. ()
Reklama