Obsahy(1)
Tato komedie zavede diváka na bulharský venkov třicátých let minulého století. Rolník Purko skromně přežívá se svou ženou a šesti dětmi. Pokud zrovna nepracuje na poli, nebo „nezadělává“ na sedmé dítě, řeší v hostinci společně s dalšími občany důležitá témata všedního dne, například – zda byla dříve slepice, nebo vejce. Jednoho dne se ve vsi objeví draze oblečený pán s pohlednou slečnou a luxusním autem a začne Purka přemlouvat k přesídlení do Ameriky, za značný peníz ovšem. Purko se později rozhodně pro, vybere své veškeré úspory a vydá se do města hledat dotyčnou agenturu. Bohužel místo toho zabloudí do veřejného domu, kde mu šlápoty ukradnou všechny peníze. Film doslova přetéká různými komickými scénami. (ČSFD)
(více)Recenze (5)
Společenská satira Pánem na jeden den se sice strefuje bez výjimky do všech (vesničany počínaje, pány z města a Američany konče), ale nepatří mezi ty temné a nesmlouvavé. Naopak, téměř vše je ve filmu podřizováno veselým komediálním scénám, které se navíc často opírají o nonverbální humor a vycházejí z tradice němých grotesek. Najdeme tu určitý náznak lineárního příběhu, ve kterém rolník Purko různými prostředky bojuje s finanční tísní a navzdory svým snahám se (dle očekávání) do ní propadá čím dál hlouběji, ale jinak je film spíše sledem komických momentů, kde dochází k opakování (a variování) jednotlivých scén. V tomto ohledu je příznačný i závěr, který znenadání působí poměrně bezútěšně. Snad je to ale možné brát jako součást strategie snímku, který diváka celou dobu konejší až křečovitě inscenovanými sekvencemi lidové absurdity, aby mu pak nakonec vlepil střízlivějící facku zanechávající nejednoznačnou a lehce trpkou pachuť ze sledování. ()
(KB - B) Komedie PÁNEM NA JEDEN DEN má i přes svou vtipnost, těžící z divácky vděčných situací omylů, nedostatek ve své nevyrovnanosti a neurčitosti. V podstatě se jedná o sérii více či méně humorných epizod, které jsou propojeny postavou rolníka Purka, ale film jako celek nedrží příliš pohromadě. Divák si může vybavit konkrétní scény a opakovaně se k nim vracet - a že je k čemu se vracet, ať již jde o orání za pomocí motorky, schovávání se před exekutorem, peripetie s prasetem či návštěva bordelu. Málokdo si ale pustí celý snímek od začátku až do konce. Spíš bude preferovat jednu z několika odlišných částí, z nichž je PÁNEM NA JEDEN DEN nesouměrně složeno. Nejdřív se začne smířlivým pohledem na vesnický život, kdy jsou zesměšňováni vysoce postavení lidé. Poté se s odcestováním do ciziny přepne na satiru, která si utahuje z hlouposti vesničanů. Vše se zakončí moralitkou, která svou snahou o přesah působí poněkud nepatřičně. I tak si ale schopnost načasovat a pointovat gag spolu s vykreslením venkova 30. let zaslouží spíše pochvalu. ()
Velmi vydařená tragikomedie, ve které se rolník Purko snaží skrze možné i nemožné pokusy vydělat dost peněz na splacení dluhu neodbytnému exekutorovi. Motiv sehnání peněz zde propojuje jednotlivé, na sobě jinak nezávislé komické sekvence, kdy zejména ty s ďábelsky nenažraným prasátkem fungují na jedničku a minimálně jeho snaha o ožrání "památníku" během projevu poslance si zaslouží zařadit do panteonu nejlepších komických scén vůbec. Příběh odehrávající se na maličké vesnici plné rázovitých postaviček by mohl svádět k představě laskavé komedie ve stylu Na samotě u lesa a zhruba první hodinu k tomu i film inklinuje, aby ovšem od momentu příjezdu do velkoměsta přešel k sarkastickému výsměchu nad Purkovou hloupostí a v závěrečné scéně v hospodě už se vyloženě zle posmíval zaostalému vesnickému obyvatelstvu. Laskavosti je tak ve filmu pomálu, o to však film vyznívá působivěji a rozhodně by si zasloužil větší pozornost, než které se mu u nás evidentně dostalo. Silné 4*. ()
ČESKOSLOVENSKÁ TELEVÍZNA PREMIÉRA: ČST 1 = 29.3.1988, réžia českého znenia (ÚPF) = ELMAR KLOSS ml. (18.4.2012) ()
tragicky slabé ()
Reklama