Režie:
Pierre ÉtaixKamera:
Jean BoffetyHudba:
Jean PaillaudHrají:
Pierre Étaix, Claudine Auger, Philippe Castelli, Martine de Breteuil, Roger Trapp, Amédée, Fernand Guiot, Gabrielle Doulcet, Claude Massot, Luc Delhumeau (více)Obsahy(1)
Počátkem dvacátých let minulého století žil v jedné bohaté zemi ještě bohatší miliardář, který měl téměř vše až na to, že mu utekla manželka s malým synkem. Boháč s nimi neudržoval žádné kontakty, jenom jednou se náhodně setkali a on při této příležitosti daroval chlapci jojo. Za pár let, v roce 1929 přišla velká hospodářská krize a ten člověk přišel o všechno. Až po tom všem si tento muž začínal uvědomovat, co pro něj má v životě největší hodnotu a začal své minulé chyby napravovat.
Film se promítal v českých kinech pod názvem Jojo.
(MVanis)
Recenze (4)
A French comedy master whose films went unseen for decades as a result of legal tangles, director-actor Pierre Etaix is a treasure the cinematic world has rediscovered and embraced with relish. His work can be placed on the spectrum of classic physical comedy with that of Jacques Tati and Jerry Lewis, but it also stands alone in its good- natured delicacy. These films, influenced by Etaix’s experiences as a circus acrobat and clown and by the silent film comedies he adored, are elegantly deadpan, but as an on-screen presence, Etaix radiates warmth. (Criterion Collection) --- http://www.youtube.com/watch?v=6dBKC0eDpBg ()
Ač se v tomto filmu i mluví, je to hlavně vtipná pocta tvůrcům němých grotesek obecně, Chaplinovi zvláště. Vlastně nejen vtipná, ona je i mírně sentimentální, dojímavá a sociálně citlivá, ale také ironická a kousavá - prostě jako ty Chaplinovy nejlepší filmy. Opravdu mne pobavilo, když se ve filmu potkají transparenty s Karlem Marxem a s Groucho Marxem. Pierre Étaix, kterého jsem dosud neznal, hraje velmi případně. Je to milý film. ()
Zlatá Palma - výběr ()
ocenenia : MFF Cannes 1965 - Nominácia na 1. cenu ()
Reklama