Obsahy(1)
Akt je nejstarší hrou Divadla Járy Cimrmana, vznikla v roce 1967 a televizní záznam představení byl pořízen o třicet let později. Poprvé se diváci mohli seznámit s osobností, která se vepsala do našich kulturních dějin, aniž by o tom měl kdokoli ponětí – s Járou Cimrmanem. Úvodní vědecká přednáška tradičně poskytne mistrova životopisná data, dostane se nám i přehledu jeho díla a dozvíme se, jak vůbec k objevení Cimrmanova odkazu došlo. Na "autobustě" můžeme sledovat dokonce mistrovy strhané rysy. Poté následuje samotná Cimrmanova hra se zpěvy a tanci, při jejíž rekonstrukci autoři použili střípky dochovaného díla v podobě veršů. Z děje naznačíme pouze toto: malíř Žíla a jeho žena si pozvali na návštěvu tři muže, aby jim vyprávěli svůj životní příběh, a především si položili základní otázku: proč nebylo nikdy dokončeno převratné malířovo dílo Akt? (Česká televize)
(více)Recenze (229)
Viděl jsem v nejsilnějším složení: Weigel, Čepelka, Svěrák, Hraběta, Brukner. V podstatě poslední hra, kde nealternují "staří" bardi DJC. Přestože hra nepatří mezi mé nejoblíbenější, seminář je skvělý a dívat se na tyto pány je pro mě svátek. Neopakovatelným způsobem táhne hru roztomilý (roztomilá) Miloň Čepelka. ()
Akt naprosto zbožňuju. Moje srdíčko si získala hlavně paní Žílová (Miloň Čepelka) se svým jedinečným tanečním vystoupením. Píseň taky úžasná! "Vypadal jako asketa | To bylo jen pouhé zdání | Já byla mladá Markéta | Děvče jako květ... | K čemu mi štětec a paleta | Když myslel jen na milování! | Byla jsi krásná Markéta | Děvče jako květ | Děvče jako květ…" ()
"...takové jakoby... čtverečky..." ()
Parádní dílko, super herci, jelení tanec Jaroslava Weigela, Miloň Čepelka v roli matky Žílové a samozřejmě pan Smoljak jako vždy geniální. Humor jenž vydává světu divadlo Járy Cimrmana je nenuceně skvělý a hodně na vysoké úrovni - díky duu Smoljak a Svěrák ()
Velmi příjemné ironicky vtipné dílko. V přednášce se nám představuje Jára Cimrman v celku. Dovídáme se, že vynalezl elektrické křeslo a první automatickou valchu. Více se zaobírá jeho filozofií externismu, který tvrdí, že filozof neexistuje, ale existuje vše kolem něj. Samotná hra pak ukazuje jak malíř Žíla (dobrý Jaroslav Weigel) ae svoji ženou (skvělý Miloň Čepelka) navazují vztah se svými dětmi: učitelem Láďou Pýchou (skvělý Ladislav Smoljak), bohémským kšeftařem Bedřichem Sírou (dobrý Jan Hraběta) a sexuologem Turnovským (skvělý Zdeněk Svěrák). A i přes krutou pravdu, že se malíř zbavil dětí, protože mu chyběl prostor pro jeho uměleckou tvorbu a múzu a následně zbavil svoji ženu paměti, tak se všichni postupně smiřují se skutečností. Je to ironické až cynické, ale je to uděláno s půvabným nadhledem a inteligentním vtipem. Bylo to pro mne příjemné zpestření ve své zábavnosti. A trochu toho tance a zpěvu, co více si od nich přát. ()
Viz Záskok. 95% ()
První hra Divadla Járy Cimrmana a zároveň jedna z těch nejikoničtějších. Tady vedle šlápnout prostě nejde. Hlášky, které zlidověly a výborný seminář předcházející dobré hře, která je rozhodně jednou z těch lepších. ()
Asi přejdu z existencialismu na externalismus. Smoljakova filosofická přednáška je smrtící pro moji bránici. Slabé chvíle semináře (sesle, valcha) vynahrazuje hra, která je na cimrmany docela akční a blíží se spíše klasické frašce. ()
Celkom fajn vtípky, no je ich menej ako v iných divadelných hrách. Nebyť Svěráka, tak neviem neviem. 74% ()
Paní Žílová v podání Miloně Čepelky a kosočtverečné poznámky Zdeňka Svěráka jsou pro mě nezapomenutelným zážitkem. Poslední forma inteligentního humoru v dnešní době... ()
Já budu možná výjimka, ale mě se tentokráte více líbila přednáška než samotná hra. Pánové cimrmanologové opět ukázali, že humor byla ta správná volba obživy pro každého z nich. ()
„Já bych to nazval Chumelenice.“ Markétka Žílová je prostě kočka. Není divu, že zplodila sexuologa. :) ()
První hra Járy Cimrmana je výborná, a stejně jako většina jeho her, patří k těm nejlepším. Seminář byl fajn, ale hra je naprosto geniální, Svěrák jako sexuolog je naprosto famózní, stejně jako Čepelka v roli matky Žílové (ten tanec je fakt něco). Jako vždy se sice ani v Aktu téměř nic neděje, prostě jednoaktovka, kde se celou dobu sedí v jedné místnosti, ale to přece nemůže vadit. Tady jsou totiž všechny postavy naprosto luxusní a vtipné dialogy neskutečně funkční, hra rychle utekla a já se bavil jako vždy od začátku až do konce. Navíc je tam spousta tanečků, veršů a nějaká ta písnička, takže prostě naprosto super. Erotika, erotika, proč se nás tak mocně týká? 100%. ()
No je znát že se jedná o hřích mladí... Erotika, erotika, proč se nás tak mocně týká. Oč by bylo méně bolu kolem kamen, kolem stolu, oč by bylo více síly pro sekery, dláta, pily pro lopaty, pro motyky nebýti té erotiky. "Neblázni, vy to chcete hrát ještě jednou?!" zděsila se po představení Svěrákova manželka, když po premiéře její muž přemýšlel nahlas co by se dalo vylepšit. Hra Akt byla v 80.tých letech zakázána, aniž se jejímu autorovi podařilo zjistit příčinu. Jen náhodou se po jejím obnovení podařil zjistit důvod zákazu. Kolem 9.května volal někdo na ústředí aby se hra kolem tohoto data nehrála a nebyl tak znesvěcen "akt osvobození".Z pokynu se ale jakýmsi přeslechnutím stal rok a půl zákazu uvádění této hry a i díky tomu byla další nálepka divadlu jako problémovému nalepena. Datum premiéry této hry, tedy 4. října 1967 je stejné jako zrození Járy Cimrmana pro veřejnost. Protože hra byla příliš krátká, vznikl nápad na seminář v kterém se poprvé v historii souboru mluvilo o jejím autorovi, tedy Járovi Cimrmanovi. Premiéra této první hry proběhla Malostranské besedě 4. října 1967 a režii ještě neměl jako u všech ostatních Ladislav Smoljak, ale rozhlasová režisérka Helena Filipová, která pronesla památnou větu když pánové na scéně vyváděli. "Přestaňte blbnout, jednou se tím budete živit". V té době ji ale nikdo nebral vážně. ()
Akt si budu muset někdy v budoucnu připomenout, abych ho třeba konečně lépe pochopil. Na první pokus jsem ho trávil o něco složitěji než jeho související díla. ()
Vím, že Cimrman má lepší hry, proto nedám plnej počet. Stejně to na něj podle mě nedosáhlo. Humoru je tady dost a dobrého a je to takové to klasické hraní s češtinou a inteligentními hláškami, ale často mi to přijde dost suché, někdy až trapné (např. proklamované zpěvy a tance nejsou z mého pohledu nic moc). Myslel jsem si, že seminář se nevyrovná tomu, až přijde na řadu hra, ale nakonec je to tak na stejné úrovni. Přesto je celé to divadelní představení legendární. Nejvíc mě dostává hláška, kterou sám často použivám: "Tos mě tenkrát nasral, kamaráde." ()
Doposiaľ som okrem filmu ani netušila, že sa dajú pozrieť aj hry Divadla Járy Cimrmana. Bádateľský potenciál piatich odborníkov na javisku nemá chybu. Dokonca som sa dozvedela, čo sú to "semináře", vidím, že sú nasiaknuté inteligentným českým humorom a všetci páni aktéri ma v seminári, aj v hre samotnej, veľmi bavili. Možno nerozumiem všetkým narážkam, keďže české dejiny až tak dobre nepoznám. Ale zábava založená na tomto druhu humoru je mi blízka. Za Miloňa Čepelku piata hviezdička určite. ()
Dílo Divala Járy Cimrmana snad každému Čechovi přináší radost. Ale tento web je především o filmech, a Akt je "jen" divadelní hrou, a proto ji uděluji maximální hodnocení 4 hvězdy... ()
Úvodní seminář samotný bych hodnotil dost vysoko, ale hra za moc nestála. I mistr tesař se někdy utne. ()
Opět a opět skvělý, skvělá paní Žílová, v podání Mistra Miloně. ()
Reklama