Režie:
Tomáš Vorel st.Scénář:
Tomáš Vorel st.Kamera:
Marek JíchaHudba:
Tomáš PolákHrají:
Eva Holubová, Bolek Polívka, Anna Marhoulová, Tomáš Vorel ml., Marika Procházková, Jiří Macháček, Ivana Chýlková, Tomáš Hanák, Daniela Valešová (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Po jednom z divácky nejúspěšnějších českých filmů posledních let Cesta z města a netradičním dokumentu Z města cesta, přichází Tomáš Vorel s dalším celovečerním snímkem Skřítek. Režisér se tak po letech vrací k žánru grotesky, kterou jsme v jeho pojetí mohli vidět už ve filmu Pražská pětka v příběhu Výlet na Karlštejn z roku 1989. Vesnická rodinka, kterou známe z filmu Cesta z města se přestěhovala za lepším do malého města. Otec (Bolek Polívka) pracuje jako řezník v masokombinátě, matka (Eva Holubová) je zaměstnaná jako pokladní v supermarketu. Jejich dceruška (Anička Marhoulová) chodí na základní školu, ale technické předměty jí nejdou a nebaví, je nejhorší ze třídy a tak má neustálé problémy se svým třídním profesorem (Tomáš Hanák). Synáček (Tomáš Vorel ml.) zase studuje střední potravinářské učiliště, neboť otec z něho chce mít také řezníka. Avšak synáček je fyzicky slabý, navíc vegetarián, anarchista a kuřák marihuany, což je zdrojem věčných konfliktů s přísnou mistrovou (Ivana Chýlková) otcem i policisty (Jan Kraus, Petr Čtvrtníček, Tomáš Vorel). Otec na výchovu nestačí, zejména když je váben mladou sličnou řeznicí (Marika Procházková), ke které vzplane chtíčem nezřízeným. Ať se matka snaží sebevíc - navštěvuje kosmetické salony a psychiatry, manžel o ni zcela ztrácí zájem a nakonec se přestěhuje od rodiny k řeznici na ubytovnu. A tak matka kuje pomstu! A aby toho nebylo málo, motá se tu ještě jakýsi SKŘÍTEK, který vylezl z lesa a veškeré vážné situace obrací v absurditu a humor... Skřítek je groteska, takže dialogy jsou nahrazeny citoslovci, ruchy jsou stylizované a co neřeknou zvuky, sdělí divoká i infantilní, ponurá i mysticky zádumčivá hudba (MIG 21). Celý příběh je pestrou kaskádou gagů, skečů a tragikomických situací. "Troufám si tvrdit, že ve filmu není chvíle, kdy by se divák nesmál, nebo neplakal," říká režisér Tomáš Vorel. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (237)
Moc příjemný film. Vorel vynikající nápad - natočit moderní grotesku. S mírnou nadsázkou a ironií se zde rozebírají celkem závažná témata - krize středního věku, neshody a nenaplňování cílů rodiny, neschopnost porozumět svému blízkému, problematika všelikajakých skupin uznávajících hodnoty, o kterých nemají ani potuchy, všednost a každodennost, nenaplnění životních cílů. Skřítek je vystihuje lépe než nějaký "strašně" psychologický film. Hudba MiG 21 se k filmu hodila a odlehčovala atmosféru. Je jisté, že celý film stojí na skvělých hereckých kreacích nejlepších našich současných herců. Nejvíc jsem se pobavil u scén s Tomášem Hanákem a Ivanou Chýlkovou coby učiteli. Přesto Skřítka já osobně považuju především za drama. Velmi vydařené drama.... ()
Podle mě, naprosto jedinečný nápad, výborně zpracovaný, skvěle zahraný herci, kteří ze sebe nevydali jedinou srozumitelnou hlásku :) Zde se kreativnosti teda meze nekladou. Jediné co mě na tomto snímku mrzí je, že má pro mě charakter jako ,,jednorázová žiletka" použijete ji, perfektně splní svůj účel, pro který byla stvořena, ale podruhé už použijete jinou. Stejné je to i se Skřítkem, koukat na to podruhé, tak už ztratí moment překvapení a originality, pač už víte co přijde a tudíž už to pro vás není takový požitek. ()
Reklamní kampaň přitáhla do kina poměrně dost lidí, ale u většiny z nich jsem se nebyl jist tím, že věděli, na co vlastně jdou. Já jsem si o filmu lecos přečetl, ale stejně jsem byl překvapen, na co to vlastně koukám. Česká groteska - dobrá, ale místo šlehačkových dortů jatka. Pozadí, na kterém je vystaven celkem slušný groteskní humor, mi přišlo dosti nevlídné. Film doslova překypuje kritikou dnešní společnosti, což zrovna grotesce docela škodí. Na druhou stranu Tomáš Vorel natočil Skřítka velice moderně a poutavě. Rozhodně je se na co koukat. Herci také občas překvapí, ale spíš bych jejich výkony považoval za příjemně standardní. Instrumentální verze známých písní od Mig 21 byla dobrá volba. Spíš 70%. ()
Když jsem v televizi viděl ukázky na Skřítka, tak jsem si říkal, že "tohle asi vidět nechci". Ale ta příležitost se mi naskytla a já ji využil..a jsem tomu rád! :) Nebudu vyjmenovávat skvělé herecké výkony hlavních dospělých hrdinů, ani shazovat některé účelné pasáže..zkrátka si na to zajděte a film "stravte" sami! :) ()
Pár nápadů (+ námět a zpracování) dobrých, ale celkově to nedrží pohromadě, protože scénář byl tak na třicet minut. Nedá se tomu upřít obrovská invence a slušné vtipy, ale na celovečerák ani náhodou. Nabízí se přirovnání s Kung Fury, což je podobná blbost, která ale díky své perfektní stopáži nepřestane nudit. Skřítek ano. 60% ()
Galerie (27)
Zajímavosti (6)
- Ve filmu je odkaz na starší film Tomáše Vorla Cesta z města (2000). Při scéně, kdy matka ukazuje dceři rodinné fotografie, byly totiž použity i některé snímky právě z tohoto filmu. (zeďa)
- Otec (Bolek Polívka), který právě jede tramvají se svou milenkou (Marika Procházková), si po kontrole revizorem prohlíží v peněžence starou fotografii své manželky (Eva Holubová) s miminkem. Ti se na fotografii hýbají jakoby ve filmu. Je to skutečná sekvence s touž herečkou z jednoho ze začátečnických Vorlových krátkých filmů To můj Láďa (1981). Snad kouzlem nechtěného jde o sekvenci, v níž hrdinka právě řekla o svém manželovi: „Určitě si našel jinou. Hezčí. Mladší“, což je přesně její aktuální situace ve Skřítkovi. (Adam Bernau)
- Na firemní stránce autora Skřítka Vorelfilm se píše, že rodina ve Skřítkovi je venkovskou rodinou z předchozího Vorlova filmu Cesta z města (2000), která se přestěhovala do města. Oba filmy jsou zcela odlišné, nijak na sebe nenavazují a totožnost obou rodin nelze přímo z těchto filmů ani vykázat, ani vyvrátit. Žádné stěhování není nikde zmíněno, ale ve Skřítkovi je naznačeno rodinnými fotografiemi, pro něž jsou použity venkovské záběry a sekvence právě z Cesty z města. Skladba obou rodin je stejná, rodiče dokonce hrají tíž herci (Holubová, Polívka). Toto ztotožnění je však popřeno pozdějším Vorlovým filmem Cesta do lesa (2012), který je volným pokračováním Cesty z města a v němž se ona rodina vyskytuje stále ve svém původním venkovském bydlišti. Každopádně autor rodinu ve Skřítkovi vtipně motivicky napojuje: V Cestě z města je otec soukromým zemědělcem a v jedné scéně provádí zabíjačku, ve Skřítkovi je zaměstnán v masokombinátě. Matka má ve vsi obchůdek s potravinami, ve Skřítkovi pracuje jako pokladní v hypermarketu. (Adam Bernau)
Reklama