Scénář:
Čiaki KonakaKamera:
Takaši AzuhataHudba:
Reiči NakaidoHrají:
Kaori Šimizu, Ajako Kawasumi, Miki Itó, Šigeru Čiba, Susumu Čiba, Masahito Kawanago, Michael Gregory, Masahito Jabe, Džódži Nakata, Fumihiko Tačiki, Šó Hajami (více)Epizody(13)
Obsahy(1)
Týden poté, co středoškolačka Chisa Yomoda spáchala sebevraždu, od ní někteří spolužáci dostanou záhadný email. Jeden email dostane i její spolužačka Lain Iwakura a v něm jí Chisa vysvětluje, že se pouze vzdala svého fyzického těla, ale dále žije v síti. Pokračuje tvrzením, že je tam s ní rovněž Bůh. Od té chvíle se Lain začne více zajímat o síť a svět okolo počítačů, svět, který ji ještě donedávna nezajímal. Díky svým stále častějším výletům do tohoto virtuálního světa se hranice mezi realitou a virtuálnem začne pomalu bortit. (Kiyoshi)
(více)Recenze (40)
Celkem by mě zajímalo, jak lidé brali tento seriál v roce jeho výroby, kdy síť ještě nebyla tak masivně rozšířena jako v dnešní době... Samozřejmě v seriálu je myšlena podle mého úplně jiná síť, než je dnešní internet, ale stejně... (Mimochodem, Navi bylo velice krásně uděláno) Báli se myšlenky, že by se internetová síť mohla zcela propojit s reálným světem? A nebo se na to těšili? Těžko říct... Nemylím propojení jako že kvůli netu člověk bude zanedbávat reálný život, nebo že to internet bude člověku vydělávat (webmaster atd.)... Myslím úplné propojení internetové sítě s reálným životem, kdy s trochou přehánění člověk za čas nebude vědět co je "skutečné" a co ne a ani nebude vědět v kterém z těch světů je skutečný on sám a kde ne... Pro mě celkem nepředstavitelné... "Síť se nesmí stát výjimečným světem. Může být pouze místem, které funguje jako podsvět, doplňující reálný svět." Co se samotného seriálu týče, tak jeho příběh a jeho zpracování se mi velice zamlouvalo... Atmosféra od prvního do posledního dílu perfektní... Postavu Lain, její charakter a změnu, vývoj chcete-li, sem si rychle oblíbil... Díky hudbě a zvukům, kresbě která k tomuto sedla náramně, celkem depresivního prostředí atd. bylo pro mě sledování tohoto seriálu krásnou, napínavou mysteriózní až psychedelickou thriilerovou podívanou na kterou se s radostí kouknu ještě několikrát, jelikož pro mě je na tomto seriálu pořád co objevovat... Dlouho budu mít v hlavě Laininy tmavě červené oči... Jinak, kdyby v realitě šlo tak jednodušše resetovat jako v seriálu, tak nevím jak by to tu vypadalo... "Co nikdo nepamatuje, nikdy se nestalo... Paměť je pouhý záznam... Stačí pouze ten záznam přepsat... Je to pravda? Dnešek... Současnost... Hahahahaha..." ()
Z "Serial Experiments: Lain" mám docela rozporuplné pocity... Zvláštní a "rozdvojená" je už hlavní postava, Lain Iwakura, na první pohled introvertní křehká školačka, jejíž druhou tváří je chladná a oblíbená Lain z "Wired", světa za počítačem. Vše začíná, když jí napíše spolužačka e-mail. Problém je, že tato spolužačka by měla být mrtvá, protože nedávno spáchala sebevraždu. To způsobí, že se Lain začne o elektronický virtuální svět více zajímat, až ji nakonec pohltí... nebo v něm už existovala dávno předtím? ________ Zpočátku jsem si myslel, že Lain bude cyberpunk o světu budoucnosti, o lidech, kteří se pohybují ve dvou světech ("real" a "wired"), asi jako Matrix, mírně říznutý duchy a záhadami. Ale později jsem z Lain měl podobný dojem jako z posledních dvou dílů Neon Genesis Evangelion. Přestaly existovat hranice mezi světem reálným a virtuálním, mezi skutečností, halucinacemi a sny... A přibližně v tu chvíli jsem se v tom tak trochu zamotal a mírně přestal chápat, co se to vlastně děje :-) _____ Od toho odvozuji i hodnocení, které se pořád spíše blíží hodnocení první poloviny seriálu; celkově to jsou "horší 4*". ()
PRESENT DAY, PRESENT TIME LAYER 1 : INTRODUCTION Deväťdesiate roky odmietli pompu a nevkus rokov osemdesiatych a stali sa myšlienkovo a umelecky najplodnejším desaťročím minulého storočia. Všeobecne sú charakterizované ako cynické, pochybovačné a postmodernistické obdobie.LAYER 2 : GENERATION 90´s Generácia devätdesiatych rokov odmietla nielen postuláty generácie predchádzajúcej, ako to robí každá generácia, ale začala pochybovať i o význame postulátov samotných. Toto pochybovanie a prehodnocovanie hodnôt samotných vyústilo do popierania zažitých lineárnych a žánrovo čistých umeleckých postupov, čo umožnilo spájať a miešať jednotlivé žánre a postupy s cieľom priniesť niečo nové a oživiť úpadkové umenie osemdesiatych. Typickými hovorcami ducha desaťročia sa stali napr. Nirvana, Smashing Pumpkins, Radiohead či Alanis Morisette, vo filme Tarantino, Lynch, Aronofsky, Besson, Fincher.LAYER 3: NET IS VAST AND INFINITE V deväťdesiatych nastal boom internetu, myšlienky a názory boli zrazu masovo oznámiteľné a diskutovateľné, čo umožnilo ich rýchlejšie šírenie a obohacovanie myslenia v masovom meradle. Niet divu, že sa objavili názory na prepojenosť siete s realitou, pretože prostredníctvom vedomia ľudí sa tak naozaj deje. LAYER 4: SERIAL EXPERIMENTS : LAIN SEL je príbehom dievčatka Lain, ktoré prostredníctvom svojho alter ega vo virtuálnej sieti zmazáva hranice medzi realitou a svetom netu. Obsahuje obrovské množstvo filozofických myšlienok, ktoré sú pre dnešnú teen generáciu ťažko stráviteľné, a ktoré (česť výnimkám) odmieta. Je obrazom pochybnosti o objektívnej realite toho čomu hovoríme vonkajší svet a tým nadväzuje na myšlienky, ktoré priniesol už Ghost in the Shell a ktoré západu predstavil koncom desaťročia Matrix. Postoj Lain je postojom devätdesiatych rokov : pochybuj o tom čo vidíš a rozmýšlaj o tom čo nevidíš. Hudobná zložka je akousi variáciou na hudbu Radiohead (celkovo zo seriálu ide podobný feeling ako z klipu Paranoid Android) . LAYER 5: CONCLUSION SEL je odtlačok ducha doby v umeleckom diele, akých nájdete len veľmi málo. Je totiž presne taký , aké boli 90´s . Pochybovačný. Filozofujúci. Geniálny. Tvorivý. Ne-žánrový. Nepochopiteľný. Nepochopený. 10/10 LAYER 6 : EPILOGUE Začiatok storočia – najmä v západnej kultúre znamenal obrat k tomu, pred čím 90´s varovali najviac : konzum. Na druhej strane, ďakujem 90´s, že som svoj zásadný myšlienkový vývoj prešiel práve v nich a ďakujem Lain, že mi to nádherným spôsobom pripomenula. ()
Zo začiatku vás priam hypnotická atmosféra sveta, v ktorom Lain postupne odhaľuje viaceré nejasnosti týkajúce sa jej života, pohltí. Nabažení sa tešíte na rozuzlenie, ktoré by mohlo na konci prísť. Lenže všetka tá cyberpunková mysterióznosť sa nakoniec ukáže byť len nafúknutou bublinou, ktorá sa tvári veľmi vínimočne a princípu fungovania sveta znalo. Všetka táto myšlienková prázdnota je zabalená do veľmi hustého nánosu čo najzložitejsie znejúcich dialógov a komentárov. Kritiku taktiež neustojí animáci, ktorá nestoji až na pár originálnych nápadov za nič a opakuje sa stále dookola. Je plná statických záberov, ktoré sprvoti celkom dobre zapadajú do fragmentovej atmosféry paranoje odlúčenia jedinca od reálneho sveta, ale postupne sa stanú len samoúčelným šetrením na náročnsti na pohyb. Veľké sklamanie, aj keď úplnú tragediu zachraňuje atmosféra. 2,5* ()
Velice zvláštní seriál. Nebála bych se ho označit vyloženě jako divný. Také jej lze označit za nadčasový, protože předvídá rozvoj počítačů a závislosti na nich – v tomto směru by mohl posloužit jako důrazné varování před tím, co s člověkem může takové závislost udělat. Jenže není moc, jak to říct… divácky přívětivý. Přijde mi, jako by byl schválně udělaný tak, aby si ho nešlo moc oblíbit. Jeho atmosféra je ponurá, depresivní, vyvolávající strach a úzkost. Dominantními barvami jsou černá, šedá, tmavě modrá a jako jediná výraznější bílá. Jenomže bílá není barvou spásy, ale znakem dokonalé čistoty – vše, co je bílé je dokonale sterilní, odosobnělé. Ani lokací nenavštívíme mnoho. Žádná z těch lokací přitom není kdovíjak hezká (není myšleno jako hejt kresby). Velký podíl na vytváření nepříjemné atmosféry má i zvuk – kdykoliv jsme poblíž drátů, je slyšet bzučení elektřiny, jako kdyby ty dráty měly každou chvíli bouchnout. Kdykoliv vidíme počítač nebo něco, na čem se dá jít na tu síť, slyšíme různé zvuky, co vydávaly staré počítače. Ani ne tak jako bzučení elektřiny a počítačů mě opravdu štval zvuk klepání křídy, když Lainina učitelka psala na tabuli – ke konci už to pro mě bylo nesnesitelné, jak kdyby mi někdo klepal na mozek. ----- Na seriál by se mi určitě líp koukalo, kdybych se mohla ztotožnit s hlavní hrdinkou a fandit jí. Bohužel, Lain je natolik podivná, že to prostě nešlo. Na začátku je to introvertka, co si s počítači moc nerozumí. Nejdřív se to vyvíjí celkem dobře – něco se stane, a tak se začne zajímat o počítače. To něco ji i postupně sbližuje se spolužačkami. Nakonec je ovšem ještě divnější než na začátku – je pořád mimo, reaguje ještě hůř než já po kalbě a její projevy sestávají jen z hypnotické pomalé mluvy nebo zoufalých výkřiků. Ostatní postavy jsou pak až na Alice absolutně nezajímavé a nevyužité – třeba ti chlápci s těma přístrojema na očích – nejdřív to vypadalo, jako že si Lain našla nějaká tajná organizace – k mému zklamání to byl jen divnej chlápek sedící u starýho počítače a ve výsledku h*vno z toho. Nebo ta skupina Knights? Co s nima nakonec bylo? Vlastně, co nakonec bylo s The Wired? Odpovědi seriál nenabízí. Nabízí jen konec, který silně připomíná poslední dva díly Neon Genesis Evangelion – ponoříme se někam do vědomí Lain a sledujeme nesourodý proud obrazů. Být definitivním koncem poražení dost hnusného monstra, co vylezlo z počítače, tak ok, beru, že to bylo o tom, jak Lain potupně pohlcovala síť zde nazvaná The Wired, až nakonec musela bojovat jako se svojí virtuální identitou tak s „bohem“ The Wired. Jenomže v poslední epizodě to vypadá, jak kdyby se nic nestalo, vůbec NIC. Představte si, že by se po všech sedmi (osmi) dílech Harry Potter probudil v pokoji pod schody a my jsme spolu s ním zjistili, že to byl jenom sen a všechen ten děj ve výsledku nikam nevedl, tudíž najednou působí úplně zbytečně? Přesně tak jsem se cítila po konci Seriál Experiments: Lain. Byla jsem dokonale zmatena a zklamána. Jediní, komu to můžu doporučit, jsou hardcore fandové kyberpunku, kteří vědí, že kyberpunk není jenom Matrix (souhlas s komentářem uživatele Idaho – tenhle seriál má rozhodně blíž k tvorbě spisovatele Williama Gibsona). 7/10 () (méně) (více)
Galerie (447)
Photo © TV Tokyo
![Serial Experiments: Lain - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/167/416/167416104_37c756.jpg)
Zajímavosti (5)
- V sedmé epizodě Lain programuje na svém HandiNAVI ve funkcionálním programovacím jazyku Lisp. (the_Bloody)
- Psyche procesor sa v seriály vyslovuje ako "psukhe", originálna Grécka forma slova. (Flipper)
- Dievča v segmentoch "Devices" má hlas samotnej Lain, Kaori Shimizu. Taktiež, Lainina postava bola navrhnutá s časti s Shimizu-ninej psychickej stránky. (Flipper)
Reklama