Režie:
Věra ChytilováKamera:
Jan MalířHudba:
Jiří BulisHrají:
Bolek Polívka, Chantal Poullain, Jiří Kodet, Vlastimil Brodský, Jiří Pecha, Vladimír Leraus, Marie Rosůlková, Gustav Nezval, Jiřina Steimarová (více)Obsahy(1)
Hradní kastelán se ve svých divokých snech proměňuje v opovrhovaného, ponižovaného šaška, jehož deptá panovačná královna. Režisérka Věra Chytilová si tu pohrává s téměř dokumentárním vylíčením "reality" a divadelně stylizovanými vizemi, v nichž vládne červená barva. Námět poskytla stejnojmenná divadelní hra Bolka Polívky, jejíž podobu však režisérka často přesahuje, zvláště pak k satirickému vyhrocení, v němž nahlíží naši nedávnou minulost, ztrapnělé poklonkování před mocnými a bohatými tohoto světa. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (104)
Film s příliš vysokou frekvencí rádoby umělecko - estetických prvků. V jejich vršení se totiž ztrácí to,co mám na mých oblíbených filmech Chytilové (Kalamita, Panelstory, Kopytem sem, Faun) nejradši - ucelený obraz, zasazení, jednotný styl... Mě přišli Šašek s královnou bohužel trochu roztříštění... Možná by trochu odlehčení ve formě humoru také pomohlo... ()
Upraveno v lednu 2024. Šašek a královna je jízlivější hříčkou o moci a vztazích (nejen partnerských, rovněž těch společenských, komunitních). Chytilová využila ideové spřízněnosti Polívkovy divadelní inscenace, rozšířila ji a zaktualizovala ke zdůraznění dobového společensko-politického podtextu. Sadomasochismus (nebo alespoň vzájemně provázaný poměr dominance a submisivity) v různých stupních jako základ intimního, společenského i mocenského uspořádání lidského bytí. Struktura moci je podmíněna poslušností, která čas od času musí být vynucována či dokazována. Samotný vrchol moci je izolován od bezprostředního kontaktu, důsledkem je proto nejistota, krutost, nitro a intimita zdeformované a při nenadálém odhalení vlastní slabosti pomstychtivé. Vším tím proplouvá pojem svobody. Žádanou svobodou je získání suverenity a nezávislosti, tou skutečnou je však jen ta niterná, která si i přes nepříznivé vnější okolnosti dokáže zachovat své svobodné přesvědčení i ideje a zbaví se strachu ze všudypřítomné a všeobklopující nejistoty. Průvodcem do škádlení pantomimy a mocenských hrátek o vlastní svobodu je Jaryn Slach (příhodný klaun Bolek Polívka), dobromyslný kastelán a na rozmaru moci závislý středověký šašek. Svoboda osobní je nedostižnou iluzí, svoboda niterná je jedinou skutečností. Podmínkou a zároveň základním omezením svobodného bytí je zde královna alias Regina alias Jeanette (pozoruhodná Chantal Poullain), neboť život ve slonovinové věži znamená absenci opravdových citů, nenaplněnost a kruté trestání neposlušnosti. Z dalších rolí: rozmarem trpící i rozmary zapříčiňující König alias středověký král alias Kaiser (Jiří Kodet), Slachův upřímný kamarád František Václav (Vlastimil Brodský), či místní vesnický předseda Berka (Miroslav Maruška). Šašek a královna probíhá přes tři úrovně, spojuje realitu se sny a představami, tak jako struktury moci prolíná celým uspořádáním lidského bytí. Svoboda je ústřední ideou, z ní vyvěrá ta svoboda pro tvůrce nejvlastnější, svoboda umělecká, jež dovoluje svobodné vyjádření se ke všemu současnému, probíhajícímu, uspořádávajícímu. Někde tam jsou taktéž podoby toho, čemu říkáme láska. Pozoruhodně sestavený prožitek! ()
Sice vím dobře, že film se oproti divadelní hře v mnohém liší, ale jelikož jsem zatím jenom o ní slyšel (což je pro mě jako Brňáka ostuda, ale vidět bych jí určitě chtěl), nemohu nijak srovnávat - hlavně nějaké porovnávání je úplně mimo mísu, protože film, stejně jako divadlo, rozhlas či kniha mají individuální spektrum možností a je tak naprosto neobjektivní hodnotit přísněji jen kvůli (byť sebelepší) předloze. Jako samostatný film je toto dílo brilantní. Aby ne, když má základní herecké obsazení z hry a scénář taktéž ošetřil sám Polívka. Víc než svérázný převod díla mě totiž vadí, jakmile se na tom nepodílí povolané osoby. To tu však nemusím řešit a mohu se jen rozplynout nad geniálním hereckým, komediálním a mimickým výkonem Bolka Polívky (omlouvám se tímto panu Trojanovi, ale Bolek si mé místo na výsluní asi zaslouží více). Přemýšlím, jak jeho talent popsat co nejpřesněji, pak si však uvědomím, že lépe to ocitoval Radek99 (jeho nejlepší komentář, dokonce ve mě vyvolal i touhu po návštěvě divadla). Sice to, co napíšu, bude znít trochu nefér, ale bohužel - v tomto filmu platí, že on je tahounem a zbytek se může více či méně přetrhnout, ale nedostihne jej. Navíc si myslím, že toto prolínání času není vůbec špatná dějová linie, přece jen, lze se tak přesvědčit, že se v podstatě, co se lidských vztahů týče, toho moc nezměnilo. Rozhodně skvělá nadčasová komedie, jak se však dívám na to hodnocení, chtělo by to opravdu zapomenout na divadlo a nechat se unést filmem. ()
Famózní divadelní představení, díky němuž je dnes Polívka tam kde je (kdepak vlastně je?), převedené na filmové plátno. Úkol to přetěžký, ale v podstatě zvládnutý dobře. Řada vtipů už přeznamenává Dědictví, ale tady je ještě navíc mystika snu a reality splývající do nejistoty obecního blázna na hradě Švihov, stojícího náhle tváří v tvář své milované královně (Matičce). ()
Záznam i film stojí za to , každý je jiný... Největší ocenění filmu, které se Bolku Polívkovi, dle jeho slov dostalo je historka kterou zažil v hospodě.Číšnice mu říká " viděla sem váš film, ale má to jednou chybu, není to pro blbé ". ()
Keď som to prvýkrát videla, bola som mierne šokovaná. Absurdný dej, zaujímavé kostýmy, perfektne dialógy. Nezabudnutelná dvojica šašek Bolek Polívka a královna Chantal Poullain so svojím francúzskym prízvukom, to bol zážitok. Verím, že divadelný záznam je ešte lepší, hoci mne sa páčil aj film. ()
Film jsem viděl asi dvakrát a vždy jsem ho nemohl pochopit. Je to strašně zamotané ! ()
Chytilka na začátku sešupu od předrevoluční anarchistické fantasmagoričnosti, kterou jsem na ní miloval, k porevolučním zapšklým upachtěně provokujícím agitkám – zde naštěstí pořád ještě výrazně převažuje to první. Ve své době mě to dostalo naprosto do kolen, dnes mi už vadí jednak ty názvuky pozdějších levných (oč ironičtějších, o to víc herecky, režijně a střihově odbytých) satir na tzv. českou malost, jednak fakt, že to vonnegutovské pendlování v čase (nápad to byl hezkej) je roubováno se střídavými úspěchy – tu krásně halucinogenně, onde vysloveně rozpačitě – a místo aby směřovalo k nějakému celek obohacujícímu vyústění, skončí tou nejbanálnější možnou vysvětlovací figurou. Další problém je vyvanutí dobového politického podtextu – je neuvěřitelné, jak posunuté vnímání jsme tenkrát měli a jaké jinotaje dokázali nacházet; tuhle citlivost už dnes nemáme ani my, co pamatujeme, natož divák narozený později. Ale kamera, muzika a hlavně Bolek s Chantalkou a původní divadelní linie poetického zobrazení SM vztahu, to všechno je pořád výtečné. ()
Proč jsou snímky Věry Chytilové tolik podhodnocovány. Hej lidi!! Diváci!!! Vyndejte si alespoň občas ty hlavy ze zadků!!! Snad žádný její film, není ohodnocen podle toho, kolik procent by si skutečně zasloužil. (Ne, že bych s jinými hodnoceními vždy úplně souhlasil, ale v některých případech se to tomu alespoň tak nějak přibližuje, třebas je ten film alespoň červený). To si lidé opravdu neváží národnícho filmařského klenotu či jsou proti ní zaujatí, nebo tu kvalitu jejích snímků nevidí. Rozhodně tady na tu "ženu za pultem" nikdo nemá. Skvěle natočené i zahrané (vyníkající Bolek, Chatnal a Kodet) podobenství obsahující poutavé scény, prostě vše co má obsahovat dobrý film včetně hudby a správně nekonveční dynamické kamery typické pro danou tvůrkyni. Chytilová prostě vždycky uměla dělat filmy. Hodnotím tudíž nejvýše... a NEZAUJATĚ - Btw.: Přestaňte to pořád srovnávat s divadelní verzí. Je to stejně zajetý klišé, jako když někdo srovnává film s knihou. Věřím sice, že divadelní hra je bezvadná a že potneciál divadla nabízí zas jiné výhody oproti filmovému pásu. Ovšem je třeba zdůraznit, že film má zase své výhody oproti divadlu (zejména v aplikování výtvarné stránky, kamery a hudby). Přístup musí být individuální ke každé věci zvlášť a snad všichni víme, že divadlo je zase trochu jiné médium než film a zde se jedná o FILM, na motivy divadelní hry a proto sakra hodnotíme co? Nu Film :D... ()
Polívka je zcela nepochybně geniální herec, stejně tak Kodet, ale...původní hru znám ze zvukového záznamu a scénář je pro film natolik změněný a zpříšerněný, že z původního geniálního a zcela klasického provázkovského dramatu o zábavě pro krále vznikl naprosto nudný a příšerný film, v němž se má prolínat historie se současností. Děj a vtipnost původní hry je zcela zničená. Dvě hvězdičky jsou prakticky jen za pozůstatky původní hry a neuvěřitelně dobrý herecký výkon Bolka Polívky. Každý šašek je potenciální kuřák - tak jako každý člověk je potenciální šašek! ()
Neumi csesky.... ()
Na celém filmu mi vadil nejvíc podpis Chytilové a její zběsilá "umělecká" kamera.. Jinak geniální souhra tyranské královny a jejího bláznivého šaška.. Zatím nejlepší zaznamenaný filmový výkon Bolka :-) ()
Nemůžu si pomoci, ale více než režijní a vizuální zpracování mě zasahují celková atmosféra a dialogy. "Sedím jda." Každopádně je tu jedinečná příležitost vidět Chantal se smát... ()
Film je zajímavý... bohužel divadelní hru neznám a tak nemůžu porovnat... ale Polívka zde hraje velmi dobře... ()
Film o čom? Nuž o ničom! Tú jednu hviezdičku dávam za výkon Bolka Polívku, ktorý sa urputne zhostil svojej tradičnej úlohy. ()
"Vite, von ma ted takovy vobdobi. Vod ty doby co mu chcip ten pes, tak von zacal tak strasne pit." "Budte rada, pani hajna, ze to neni naopak." "Jak naopak...?" :-) ()
Asi pre mňa je to moc umelecké, ale ja som zostal zaskočený. Jednoducho sa mi to nepáči....40%. ()
Komedie? Nic moc. Podobenství? Čeho, mocných a těch, co se jim klanějí? Režisérka Chytilová jakoby natočila snímek se svými oblýbenými herci jen tak pro sebe. ()
Film se nerovná divadelnímu představení. Tam skutečně šlo o excelentní výkon, který byl ale v každém okamžiku originální. Tady až příliš vyumělkované prostředí působí nevěrohodně a nemůžu se tak s celým děním na plátně ztotožnit. ()
(Ne)Vztahové podobenství napříč staletími....a i kdybych celý film zapomněla, "neumííí čéésky" si pamatuji, a budu, napříč desetiletími (ke staletím se zřejmě nedopracuji:D 70% ()
Reklama