Režie:
Věra ChytilováKamera:
Jaroslav KučeraHrají:
Ivana Karbanová, Jitka Cerhová, Marie Češková, Jiřina Myšková, Julius Albert, Oldřich Hora, Jan Klusák, Josef Koníček, Jaromír Vomáčka, Václav Chochola (více)Obsahy(1)
Kudy chodí, tudy provokují. Slavný film režisérky Věry Chytilové o dvou Mariích a o bludném kruhu pseudohodnot a pseudovztahů.
Dvě mladé ženy, Marie I a Marie II, se rozhodnou být zkažené, protože svět kolem nich je také takový. A tak začnou hledat jakoukoliv legraci. Spolu zamotají hlavu několika postarším pánům, které pak nechají zaplatit velkou útratu a nakonec je posadí do vlaku. Okradou toaletářku, zahrávají si se zamilovaným mladíkem… Ale to všechno jim nestačí, protože chtějí být ještě zkaženější. A také si uvědomují, že si jich lidé okolo nevšímají. Jednoho dne se dostanou do luxusního hotelu, kde je v sále připravena opulentní hostina. To je teprve ta pravá příležitost se vyřádit…
Provokativní moralistní groteska Sedmikrásky byla druhým celovečerním filmem Věry Chytilové (po realistickém dvojportrétu O něčem jiném). Film překvapil publikum, kritiku i oficiální kruhy svou silnou stylizací, která ho odlišovala od všech filmů tehdejší produkce. S podobně radikálním pojetím filmové estetiky přišla autorka i ve svém následujícím dile Ovoce stromů rajských jíme (1969). Pak následoval distanc až do roku 1976, kdy se autorce podařilo natočit hořkou komedii Hra o jablko.
(oficiální text distributora)
Recenze (317)
Čiré šílenství... ()
Nevím jak filmy Chytilové hodnotit, a jako nechápu, že jsou lidé schopní říct po panáku slivovice, že jim chutná, nevěřím lidem co jí dají pět hvězdiček, že v tom vidí něco tak skvělého. Mě to nebaví, ale popel na mou hlavu, myslím, že jí nechápu. ()
Chytilová je blázen! Ale příjemně mě pobavila. Muselo být odvážné a riskantní pustit se do něčeho takového, i dnes by to byl odvážný kousek, natož v dobách komunismu. Barevnější a hravější film jsem nikdy v životě neviděl, dadaismus mi sice nic neříká, ale v tomto filmu jsem ho dokázal zkousnout. Navíc vlastně celý film obsahuje mnoho úvah o životě. "Všechno se má zkusit", jak říká jedna z hrdinek filmu, a Chytilová to tedy zkusila... ()
To je jako film??? ()
Teda nevim, kde tenhle film bere tak velké hodnocení. Nic horšího jsem snad ještě neviděla. Děj to nemá žádný a je to celkově FUJ!!! ()
"Rozhodli jsme se, že budeme dokonale zkažené." ()
Svět se zkazil, tak budeme taky zkažené. Zajímavě surrealisticky natočený film, který má myšlenku... podle mě však nesmyslnou a zatrpklou "myšlenku" proti starším generacím namířené anarchistické drzosti, necitelnosti a bezcílnosti mládí, které se jen baví na účet druhých, dělá binec a žije naivní život bez jakéhokoli přesahu. Tím pak ale samo přispívá ke zkaženosti světa, která je k tomuto konání ze začátku postrčila. Taková myšlenka mi ale připadá hodně omezená. ()
Na druhýkrát prichádzam Sedmikráskam na chuť a musím zvýšiť hodnotenie. Keď už trochu poznám Chytilovej tvorbu a jej feministický pohľad, tak tá snaha o rebéliu za každú cenu ako mužský princíp v ženskom balení oceňujem. (12.2.2016) –––– Bože děvčata, vy jste celé potrhané! A samá mašlička! Na co vy všechno nepřijdete! ()
Je na co se dívat, celkový smysl mi při tom ale unikl. Třeba to tak mělo být a třeba je to film hlavně pro ty, co se ,,rozčilují nad rozpatlaným salátem": 60% (aktuálně 3204 hodnotících s průměrem 75%). ()
Vizuálně velmi působivé dílo, myslím si, že se kameraman pan Kučera dostatečně vyřádil a realizoval. Těžko řít, co bylo režijním záměrem a co invence kameramana. Hlubší myšlenka filmu mi jaksi unikla, což není u Věry Chytilové nic neobvyklého, v paměti mi zbyly jen obrazy, což koneckonců také není málo. Bohužel mé očekávání nebylo naplněno. ()
Hudba: Jiří Šust ()
Dovolovat si všechno tam, kde je všechno zakázáno, bořit tam, kde se nadšeně budovalo, jak lákavé! ()
No, nevím, jak by to dopadlo, kdybych neměl tolik nakoukáno (a tudíž bych se netěšil z experimentování) a kdybych neměl obdiv k 60. létům. ()
Ne že bych to pochopil, ale bavil jsem se celou dobu, pořád bylo na co se koukat. Líbí se mi z dnešního pohledu retro design a styl šedesátých let, který se promítá jak do oblečení a mejkapu hlavních hrdinek, tak do bytu a zvláštních prostřihů. Super byly také pasáže zpracované jako němá groteska. ()
Dalo se na to koukat, ale že bych pochopila co nebo o čem to vlastně mělo být, se říct nedá. ()
Vážení přátelé...Naprosto geniální dílko paní Chytilové. Ze začátku jsem tápal samozřejmě jako ostatní (on to byl totiž účel,víme ?) Ale pak jsem si to začal užívat a užívat a do obou Marií jsem se prostě zamiloval... Jeden s filmů, ve kterých vše pochopíte až s poslední vteřinou. Režisérka vás rafinovaně ukolébá a přesvědčí, že je to celé jenom taková legrační nevinná hra a když na to konečně přistoupíte a začne se vám to líbit, tak vás uzemní posledními vteřinami filmu, aby vám ukázala, že to všechno bylo jen kvůli jedné jediné větě v závěru, obracející smysl toho všeho totálně na ruby... Paráda ... Velká gratulace paní Věro... (:o)) ()
Nejprve jsem dala tři hvězdičky, potom čtyři, pak pět. Tenhle film musíte vidět vícekrát, napoprvé se prostě nelíbí. Zajímavé, originální, hravé, vtipné. 60. léta jsou úžasné a zasmála jsem se. Dvě hlavní hrdinky jsou k sežrání. "Mají tam srnčí, slečno - Ne, mám hlad na něco malého", "Máš křivé nohy - To nevíš, že jsem na tom založila svoji osobnost?" ()
Filmová metafora přistižené dívčí masturbace. 30% ()
Ač mám Věra Chytilovou jako režisérku rád, občas se s ní nepotkám. V Sedmikráskách se to stalo. Líbil se mi námět zkažených hrdinek, ale to bylo asi všechno. Z mého pohledu nebyl využitý tak, jak mohl. Nesympatické hlavní hrdinky provokují nějak málo. Nejlepší jsou scény se staršími pány, kteří bohužel nedostanou mnoho prostoru. Občas vynikne dobrý nápad, například střih hrdinek. :-) Vcelku mě to ale nebavilo a přes krátkou délku jsem se u filmu nudil. Sedmikrásky pro mě byly divácky velmi nevstřícné. Nechápu protivné střídání barevných filtrů, občas zběsilý střih a nevyvážený zvuk. Největší výtka je asi to, že na tak originální pojetí to bylo málo odvážně a nakonec si neodpustí i některá klišé. Házení s dorty (kolikrát jsem to ve filmu už viděl?), zničení prostřeného stolu, tanec na něm, houpání na lustru? Pointa Sedmikrásek pro mě byla taky neslaná nemasná. Proto nechávám jednu neslanou a druhou nemastnou hvězdu. ()
Kdyby ony byly "jen" zkažené. Jenže když se k tomu chovaly jako, s prominutím, totální blbky, které když promluvily, měla jsem (a to moc nepřeháním) skoro pokaždé chuť dát jim ranu nebo je trochu píchnout těma nůžkama (a to jinak nejsem moc krvežíznivý tvor). Myslím, že jsem tak nějak pochopila, co tím chtěl básník říci. Už ale ne, proč to muselo být vyjádřeno skrze ty dvě "sympatické" baby chovající se jako kdyby měly IQ tykve a stále se něčím cpoucí doslova jako prasata. Šla na mě z toho hrozně negativní energie a vůbec jsem se u toho ani potom necítila dobře (natož abych se byť jedinkrát zasmála nebo třeba alespoň pousmála). Ještě, že to mělo aspoň tak krátkou stopáž (která se mi tedy ale pocitově zdála tak o polovičku delší), jinak bych z toho kina snad musela odejít předčasně (a takové choutky nemívám téměř nikdy). Když jsem okolo vnímala ty pochechtávající se spokojené spoludiváky, většinou vyššího věku, říkala jsem si, jestli bych ten film nevnímala jinak, kdybych zažila totalitu a možná dokázala lépe dohlédnout určitou parodii a reakci na aktuální dění, které v tom filmu zřejmě jsou obsaženy. Ale ať nad tím přemýšlím, jak přemýšlím, myslím, že spíš asi ne. Nedokážu si představit, že by se mi tohle líbilo v jakémkoli rozpoložení, věku, dimenzi. Jednu hvězdičku tomu dávám čistě za nápaditost, originální vizuální stránku, která se tomu asi nedá upřít. Ale doufám, že už to nikdy neuvidím znovu. ()
Reklama