Režie:
Věra ChytilováKamera:
Klaus FuxjägerHrají:
Bolek Polívka, Jan Antonín Pitínský, Milan Šteindler, Chantal Poullain, Věra Havelková, Petr Vacek, Jaromír Barin Tichý, Veronika Bellová (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Dovolená u moře. Na pláži filozofují po prohýřené noci doktor Rosťa s přítelem Petrem o podstatě člověka. Jejich vzrušenou debatu o tom, zda je člověk Bůh nebo Ďábel, přeruší vpád naháče z vedlejší nudistické pláže Paradiso. Muž zoufale hledá lékaře, protože jeho malý syn asi snědl něco, co neměl. Nyní však vychází najevo, že dosavadní příběh byla fikce a že doktor je současně i režisér jakéhosi experimentálního dokumentu. Smyslem filmu je analyzovat, čím se nahý člověk liší od opice. "Materiálem" k tomuto bádání jsou dobrovolníci, nudisté, které zlákaly peníze, zvědavost nebo touha po exhibici. Ti však nejsou o podstatě experimentu pravdivě informováni, aby se v situacích, které jim filmový štáb nastraží, chovali co nejpřirozeněji. Celý projekt financuje zbohatlický ruský producent Igor. Naivně věří, že se mu podaří potlačit filozofické ambice tvůrců a na lascivní komedii o naháčích pak slušně vydělá. Kromě toho chce mít ze své rozmazlené dcery Lenky herečku. Natáčení provází řada konfliktů, vztahy mezi protagonisty se vyhrocují, ponižovaní nudisté se bouří a za režisérem přijede nečekaně manželka, známá hvězda, řešit i s dětmi rodinné problémy. Situace na pláži Paradiso spěje nevyhnutelně k dramatickému konci.
Režisérka Věra Chytilová se opět po hořké komedii PASTI, PASTI, PASTIČKY vrací ke svému zásadnímu celoživotnímu tématu - morálce, svobodě, hledání smyslu existence. Princip "filmu ve filmu" umožňuje nahlédnout téma z různých úhlů a v několika významových rovinách. "Náš příběh hledá odpověď na to, jestli člověk dokáže být šťasten, když k tomu má možnost. Zda není zahlcen malichernostmi a dovede se dívat na život z ptačí perspektivy. Nahota je ve filmu chápána obrazně jako určitý druh osvobození. Nedovoluje nic předstírat, zbavuje nás předsudků. Ten příběh ale není o nahotě, ale o lidské hlouposti a nepoučitelnosti," míní režisérka. Spoluautor scénáře a představitel hlavní role Bolek Polívka říká:"Vyhnání z ráje je také o manipulaci a tvůrčím šílenství. Náš film - to jsou drobná pozorování lidského chování, která mají svůj patos i svoji velikost. Pojednává o lidských citech, vášních a vztazích, i o temné primitivní stránce naší přirozenosti."
Věra Chytilová chtěla natočit podobenství o tom, jak filmaři natáčejí podobenství, o nahotě jako základu přirozenosti, o nahotě jako rajském stavu odkazujícím až něm k Adamu a Evě. A také o tvůrčí posedlosti, která nevnímá hrozící důsledky. Ale vyšla jí pitvorná skrumáž po sobě se válejících naháčů, jednou s postavami dobře rostlými, jindy s těly obézními, ochablými, s nestvůrně vyvalenými břichy. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (179)
IIuze, se kterými vstupovala naše země do posledního desetiletí XX. století, byly až dětinské. Ze sloganů touhy se poměrně rychle stal ring, v němž rozhodčí měl jedinou povinnost: sankcionovat výběrově založené porušování pravidel a bránit jejich následným trestáním. Z počátečních řečí o potřebě hlubokých myšlenek se postupně vyvíjela stále hořčí a hlubší deziluze, proslulá havlovská "blbá nálada". Z tohoto pohledu lze VYHNÁNÍ Z RÁJE chápat jako alegorii, skutečné zobrazení skutečné odvrácené tváře našich dnů. Natáčení ambiciózně pojatého klubového filmu, který je tak trochu teatrum mundi této země, plně zrcadlí zhnusení asi nejen své autorky a obou scénáristů. Passolini, jehož kritika hnusu postupně přerostla v uhranutí zrůdnostmi a chorobností, je asi to jméno, které vytane na mysli při sledování VYHNÁNÍ. Zdá-li se někomu, že hovadné zobrazení natáčení hovadného filmu je mrhaní penězi producentů i časem filmového diváka, je nutno upozornit na seriálovou "špagetovou" úlitbu nejrůznějších ULIC, ORDINACÍ V RŮŽOVÉ ZAHRADĚ či reality show. Zobrazení a postižení hodnotové i idské bezvýchodnosti doby - pokud to byl skutečný Chytilové záměr - vlastně ani nevyžadovalo plnohodnotné herectví; protagonisté filmu se se svými kreacemi nejlépe vyrovnali záměrně topornými výkony, v nichž jim namnoze stačilo hrát sebe samy. Nad rámec takto pojatého kopíráku určitě dosáhli alespoň někteří z nich (Polívka, Steindler, Poullainová, Pitínský hrající sebe sama). Rozporuplné přijetí filmu za těchto okolností nemůže překvapit. Stejně tak je pravdou, že se ve VYHNÁNÍ dosaženou úrovní Chytilová svým zralým dílům sedmdesátých a osmdesátých let (KOPYTEM SEM, KOPYTEM TAM, PANELSTORY) v nejlepším případě jen přiblížila. Jako kdyby i tato autorská režisérka propadla chmurám a obavám naší doby natolik, že jimi i jí byla pohlcena a jen příležitostně v případě zvláště hlubokého místa (platí to o pasážích s klasickou hudbu) tento urputně až umanutě hájený prostor znovu a znovu klopotně dobývá s velmi proměnlivým zdarem. Snad právě proto pohled Chytilové proniká za kulisy do zákulisí, do prostředí, v němž pozlátko neobyčejně rychle opadává, a pod vznosnou klenbou za několika dveřmi zavřených prostor prolíná skutečné poznání. Poznání drsného primitivismu, neurčité směsi současné touhy po kasovním zisku i hlubokých myšlenkách v módně "adrenalínovém" balení. V tomto ohledu dílo, které při prvoplánovém sledování spíše odpuzuje svým vnějškovým diletantismem, ale při bedlivějším sledování naznačuje poměrně jednoznačně svou skutečnou, právě popsanou ambici, dosahuje zřetelně výš než většina české filmové polistopadové produkce. ()
Chytilová se dočista zbláznila! Jestli si myslela, že stačí českému divákovi jakákoliv kravina, ve které budou 90 procent času pobíhat nazí "herci" včetně trochu těch známějších, tak se šeredně mýlila. Ani podobný styl točení a osvědčená jména, se kterými zvítězila v Dědictví, jí tady nepomohly (a co si budem povídat, když si odmyslíme Polívkův životní výkon, díky kterému Dědictví za něco stálo, tak je její divácky nejúspěšnějí film vlastně taky pěknej brak). Jediné, za co dávám tu jednu jedinou hvězdičku, je full frontal obnažená herečka Zita Morávková, pro kterou mám slabost už od shlédnutí Špačkovy Etikety a díky které jsem se opravdu vyloženě proslintal (je fakt nádherná) až na úplný konec. ()
Trvalo dlouho, než se mi tenhle film podařilo sehnat, protože na DVD snad vůbec nevyšel a zaujal tak málo lidí, že i těch, kteří měli jeho kopii, bylo jako šafránu. Nakonec se mi to prostřednictvím soumara e-mule konečně podařilo... ale úsilí vynaložené na získání Vyhnání z ráje silně převyšovalo užitek, který jsem z toho měl. Vyhnání je s přehledem nejhorší film paní profesorky Chytilové, líbil se mi ještě míň než O něčem jiném - a to už je co říct, protože cinema verité nesnáším. Těžko říct, co dál napsat - banda nudistů se po sobě válí, do toho jediný slušný Polívka dělá co může a Liška se nám tu opět (poprvé) představuje v roli, kterou už známe sedm let. ()
Neco takoveho jsem jeste nevidel natoceno,zpusob jakym byl tento film vytvoren a udelan,pro mne skvela myslenka. Dalsi fajn dilo Pani reziserky Chytilove,ktere mi jen dotvrzuje jak moc je talentovana . Kdyz nic jineho, tak kazdy kdo alespon trochu dovede ocenit krasu, jakehokoliv lidskeho tela, at uz maleho, velkeho,stareho ci mladeho by toto mel videt. Musim pripomenout jeden zaber, kde byla kamera uplne fantasticka, v okamziku kdy Bolek Polivka sestupuje z piskoveho vrchu a kamera zabira jeho boty, jak pomalu klouzou dolu piskem, to bylo vazne mistrovske."V raji neni zizen,proto to je raj".Jenom si preji aby se brzy objevil mezi nasimi filmotvurci nekdo jako ona,ci pan Svankmajer,Zeman nebo Vlacil. ()
Upraveno v únoru 2024. Vyhnání z ráje, to je sebeironický pohled na filmařskou profesi, v němž se podává kritika společnosti, také jízlivá hříčka o moci a manipulaci a filosoficko-estetické orámování. Avšak Polívka není Krumbachová, v radosti i ve smutku zůstává především klaunem s těžkopádnými botami s nimiž rozšlapává i svůj vlastní úsměv. Chytilová stylizuje, karikuje, se sarkasmem předvádí stereotypy, do lidí i do společnosti cynicky hnípá. Anaximandros poznal pojem apeiron, Anaxagorás přišel s tezi, že na počátku bylo vše spojené, potom však přišel Rozum a všechno uspořádal. Ráj je vlastně prvotním stavem člověka, kdy se ještě neuctíval žádný bůh, neboť vše bylo božstvem a vše jím bylo prodchnuto. Ráj je stav absolutní jednoty, bez individuálního uvědomování a bez potřeby metafyzického či morálního vysvětlování smyslu existence. Přese všechno sebe-uvědomění člověka je však lidstvo ovládáno zejména pudy a instinkty, sadomasochistické principy jsou základními pilíři uspořádání společnosti a samotná moc využívá ke svému potvrzení autority pocity napětí a strachu. Hřích je zdrojem dynamického pohybu života vpřed. V politicko-ekonomickém područí bude ráj na zemi spíše peklem, než rájem. Průvodcem jízlivějších poznámek k lidskému životu je filmový režisér Rosťa, neboli doktor (Bolek Polívka), neúprosný organizátor situací a zajatec vlastního přístupu ke vztahům. Navíc, roviny se prolínají. K výraznějším postavám patří karikatura filmového producenta Igor (Milan Šteindler), nespokojená režisérova manželka a známá herečka Valerie (Chantal Poullain) a producentova dcerka s mladickou touhou nejen po hereckém uplatnění Lenka (Věra Havelková). Z dalších rolí: scénárista právě natáčeného filmu Petr (Jan Antonín Pitínský), karikatura režisérova asistenta Matěj (Petr Vacek), režiséra ne pokaždě uspokojující kameraman (Otakáro Maria Schmidt), herečka z Budějovic Andrea (Veronika Bellová), tvárný představitel Adama Pavel (Tomáš Matonoha), nevinný Franta (Pavel Liška), vyhnaný a potom omilostněný Krejza (Pavel Zatloukal) a další a další nudisté. Vyhnání z ráje, to je stylizace a karikatura pro kritický náhled na člověka a společnost. Je to podnětná myšlenka v buranském estétství. ()
Galerie (1)
Zajímavosti (4)
- Režisérka Věra Chytilová vzpomínala, že "jsem sama jednou pobyt na nudistické pláži absolvovala. Tehdy se jezdilo k Baltu, a protože děti chtěly k moři, tak jsem je tam vzala. Myslela jsem, že budu muset překonat stud, ale byli jsme v neznámém prostředí, takže za chvíli jsem se ostychu zbavila. Dokonce mě napadlo, že lidé v plavkách působí špinavě. Nudistická pláž byla i lépe udržovaná, a tak jsme si pomalu začali připadat jako ti lepší." (NIRO)
- Ve filmu mimo jiné zazní skladby Gustava Mahlera („Symfonie 1 D dur“, „Symfonie 2 C mol“ a „Symfonie 4 G dur“) a Antonína Dvořáka („Requiem opus 98“). (noelcoward73)
Reklama