Režie:
Jaromír VaštaScénář:
Jaroslav DietlHrají:
Darek Vostřel, Ludmila Vostrčilová, Iva Janžurová, Jiří Hrzán, Vítězslav Černý, Marta Kubišová, Dáša Neblechová, Helena Blehárová, Karel Černoch (více)Epizody(9)
-
Křeslo (E01)
-
Muž v redingotu (E02)
-
Miss Diorling (E03)
-
Albrecht z Valdštejna (E04)
-
Loupež století (E05)
-
Rudolf III. na dvoře Leonida I. (E06)
-
Hrabě Monte Christo (E07)
-
Betlém (E08)
-
Dinosaurus (E09)
Obsahy(1)
Muzikálová féerie autora Jaroslava Dietla a Jaromíra Vašty z let 1967- 1968. Pamětníci si na pražského řezníka Rudolfa a jeho rodinu určitě vzpomenou a zaplesají. A ti mladší budou asi přijemně překvapeni tím, jak nápaditě se písničkové pořady mohou také dělat. O řezníku Rudolfovi (Darek Vostřel), který jaksi ve víru všedních dnů ztratil schopnost zasnít se, odpoutat se alespoň na chvíli od běžných starostí a trochu se "rozlétnout". Naštěstí je tu dcera Šárka (Iva Janžurová), která má zřejmě fantazie nadbytek (jak už to v patnácti letech bývá) a s pravou ženskou chytrostí přiměje ke snění i svého otce. A je nutno přiznat, že řezník Rudolf, když se do toho jednou dá, sní opravdu velkoryse... (Česká televize)
(více)Recenze (71)
Celý seriál nemá chybu, díl Betlém je z něj asi (když se pomine nezbytná komediální část reality rodiny Vandasů; ale scéna, kdy Iva Janžurová vysvětluje narození Ježíška jako politickou událost, má taky něco do sebe) nejsilnější. ()
Klasika šedesátých let. Kvůli písničkám jsem měl tenhle projekt velmi rád už jako kluk, protože na téhle hudbě jsem vyrůstal, poslouchal jsem ji z ohraných desek. Jednotlivé příběhy jsou trochu nevyrovnané, občas až moc ujeté na dnešní vkus, ale zachovávají si vtip a hlavně ty písničky... ()
Já to chápu: dobří herci, dobří zpěváci, odvážné věty pronesené v televizi, rok 68. To všechno upřímně chápu a oceňuju, jen se mi to prostě nelíbí, není to ani částečně můj šálek čaje. ()
Lepší i slabší, zábavné i méně. Nehledám v tom kvalitu filmovou ale kvalitu počinu. Hledám zachycení doby, nálady, vzpomínek, lidí. A těší mne to! Písničky jsou samozřejmá kvalita. Proto hluboká poklona... ()
mrzi ma, ale mna na tom okrem dobovych zaberov a veteranov ine nezaujalo... vecne sa potkynajuca janzurka je strasna, hrzan cital scenar 5min pred natacanim a ani zazvorkova ani dobovi spevaci to nevytiahli z biedy...ako vsetko z konca 60tych rokov...tocene akoby bez rezisera. nech mi je odpustene... ** aspon za dokumentarne vypovede serialu. ()
Hodně ojedinělý nápad dát dohromady seriál o osudech jedné rodiny s přehlídkou písniček (klipů). Dietl a Vašta stvořili "klip-seriál", který se stal vzorem všech pozdějších exteriérových recitálů, včetně magazínu TKM Mladýma očima, a samozřejmě Hitšarády (než se v průběhu první půlky 80. let transformovala do moderní hitparády). Bohužel po několika prvních dílech byla Píseň pro Rudolfa III. zneužita politickou propagandou "pražskojarních", a po odvolání Dubčeka s ní logicky rychle udělali krátký proces. Největší škoda byla, že se s tím (nejspíš kvůli Kubišové) svezly a do šuplíku mazaly i ty první díly, které se neprovinily ničím. ()
1) Píseň pro Rudolfa III. mě upoutala nejen dějem, obsazením a skvělými písničkami, ale především dokonalými Dietlovými scénáři. Darek Vostřel jakožto řezník Vandas je naprosto přesvědčivý. Stejně tak další jako Iva Janžurová, která věrohodně ztvárnila dospívající dívku Šárku nebo Stella Zázvorková s Lídou Vostrčilovou, které seriálu dodávaly pomyslný „šmrnc“ Nesmím zapomenout poukázat na písničky propletené mezi jednotlivými scénami tak, aby zpestřily celkový, již tak dosti specifický, dojem. První díly do sebe nepletou tolik politiky, ale postupně se dávka komentářů typu „Takový hrabě Monte Christo mohl nejvíc. Alexander Dubček může o něco míň. Já, Rudolf Vandas, můžu nejmíň,…“ zvyšuje. Pak není divu, že skončil na dlouhých dvacet let v trezoru. Ovšem tento čin se stal jakousi ztrátou nejen pro televizní diváky, za niž by se dnes někdo asi hodně složitě omlouval. ()
Jsem čekal nějakou hrůzu, neb nemám rád muzikály, a ono je to zatraceně dobré! ()
Tomuto seriálu začínám přicházet na chuť až v posledních létech (jako kluk jsem u toho v dobách premiéry zíval) ... a s přibývajícími léty jsem rád, že i já mám své místo - i když se nejedná o křeslo - kde v duchu můžu popustit svoji fantazii... jen ti zpěváci do té mé fantazie nepřichází... ()
Opravdu povedený seriál, neskutečně nabitý hity, které i v dnešních rádiích jsou pohlazení na duši, když vedle nich znějí bezduché "šílenosti" rádoby zpěváčků..... Pro mne ale při sledování pokaždé smuteční záležitost, neb si vždy připomenu, že všechnu naději jara zanedlouho udupou tanky a nemůžu nevzpomenout nerozhodnost tehdejších našich "vládců", na které jsme byli hrdi a kterým jsme věřili. Procitli jsme pozdě.....viz rok 1969 a Husákův nástup. Když ho vidíte, jak u pultíku řve a máchá rukama, tak mi připomíná stejně řvoucího a stejně afektovaného Hitlera. ()
Seriál mi leta unikal - když ho dávali v premiéře, byl jsem moc malej a ani později jsem si na něj čas nenašel. Tak jsem se rozhodl to napravit a koupil ho letos na DVD. A byla to dobrá koupě. Ta primární zápletka je sice primitivní - křeslo, ve kterém se sní - ale to, co z toho v každém díle vypadlo, bylo fajn. Darka Vostřela, který byl na začátku protivnej jak únorová činže, posezení změnilo v laskavého tatíka. Skvěle mu sekunduje trochu přestárlá středoškolačka Janžurka, uchoidní Hrzán, Stella Zázvorková (u ní mám dojem, že mezi 40 a 70 lety se vůbec nezměnila) a dva hoši z jatek, kteří mají v každém díle stěžejní role - jenom maželka je většinou trochu upozaděná. Seriál vznikal v relativně svobodné době, kdy bylo možné angažovat i několik hvězd, pravda, evropského formátu, a čiší z něj radost, až do "okamžiku zlomu", kdy Rusáci udělali naší zemi škrt přes rozpočet a bylo po ptákách. Díky tomu se ze seriálu stal takový doklad doby... Největším přínosem je samozřejmě spousta písniček v podání našich tehdejších hvězd - Marty Kubišové, prcka Neckáře v dobách jeho největší slávy (z vyprávění své mámy vím, že některé její kamarádky mu chodily na Kavčí Hory vzdychat pod okna paneláku, kde bydlel, s tím, že ho aspoň na chvilku zahlédnou), ušatý Kája, excelentní Laďka Kozderková, Pilarka a v neposlední řadě tehdy mladá a sympatická (!) Helena Vondráčková - kouzelná v posledním díle na motivy povídky Raye Bradburyho, kde pěje oslavný song na diktátora v šatech s velikým hákáčem (i když znázorněným po buddhisticku). Nezapomenutelný kriminálník Karel Hála a Beale Street Blues s textem E. F. Buriana někdy z 20.let. I přes určitou naivitu pořád velmi svěží dílko. ()
Reklama