Režie:
Carol ReedScénář:
Vernon HarrisKamera:
Oswald MorrisHudba:
Johnny GreenHrají:
Ron Moody, Mark Lester, Oliver Reed, Shani Wallis, Jack Wild, Harry Secombe, Hugh Griffith, Kenneth Cranham, Jack Haig, Joseph O'Conor, Megs Jenkins (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Nesmrtelný příběh chlapce, který měl odvahu chtít od života víc. Britská muzikálová adaptace slavného Dickensova románu Oliver Twist, oceněná šesti Oscary. Klasický román anglického spisovatele Charlese Dickense Oliver Twist, vyprávějící příběh malého sirotka, který navzdory tomu, že v životě nepoznal nic než hlad a kruté zacházení, nikdy neztratil víru v lidskou dobrotu a po mnoha ústrcích se dočkal lepšího života, asi netřeba blíže představovat. A je také pochopitelné, čím tento košatý příběh plný emocí a dramatických zvratů přitahoval filmaře. Vždyť svého prvního filmového zpracování se dočkal již v roce 1909 v době němého filmu a od té doby byl zfilmován ještě mnohokrát, naposledy v roce 2005 Romanem Polanskim.
Výpravný snímek uznávaného britského režiséra Carola Reeda z roku 1968 je velkorysou filmovou adaptací úspěšného muzikálu z pera hudebního skladatele a autora libreta Lionela Barta, který měl premiéru v londýnském West Endu v červnu 1960, po níž následovalo neméně úspěšné uvedení na newyorské Broadwayi. Z hereckého obsazení je kromě prakticky neznámých dětských představitelů Marka Lestera (Oliver) a Jacka Wilda (Lišák Ferina) potřeba vyzdvihnout zejména Rona Moodyho v roli Fagina a mladého Olivera Reeda coby nebezpečného zlosyna Billa Sikese. Snímek Oliver!, který dnes patří k filmové klasice, posbíral řadu cen – vedle prestižních Zlatých glóbů především pětici Oscarů v pravidelně udělovaných kategoriích (nejlepší film, režie, hudba, zvuk, výprava) a jednoho mimořádně uděleného Oscara za vynikající choreografii pro Onnu Whiteovou. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (42)
Muzikály nikdy neboli a nebudú mojou šálkou kávy (nehovoriac o tom, že ju vôbec nepijem) a zväčša sa k nim dostanem len skrze dobré referencie, prípadne pre záujem o niektorého z tvorcov. Tu to boli režisér, jeho synovec - menovec hlavného hrdinu (keďže približne poznám jeho herecké kvality, dalo sa tušiť, že ostane len pri ,,normálnom" hraní bez spevu), 5 Oscarov, najlepší film ´68. Z môjho nezasväteného hľadiska sa jedná skôr o priemerný kúsok, po všetkých filmárskych stránkach len lepší štandard tej doby. Ani samotné choreografie neboli zväčša ničím iným len 100 krát videným neškodným nadskakovaním a iným tralalákaním, niekedy dokonca bez výraznejšieho opodstatnenia (viz. pieseň ,,Kto kúpi to nádherné ráno" v ktorej príde rad aj na pochod vojenskej gardy). Reed rozhodne nebol žiaden nímand a zaujímavým by tiež bolo pozrieť si, ako by vedel príbeh previesť do klasického dramatického filmu. Griffithova mikrorola bola skutočnou ozdobou. (221. hodnotenie, 28. komentár k filmu) ()
Vitaz az 5 Oskarov, a to v dobe, ked Oskar nieco znamenal, dnes sa to uz degradovalo na Osrala a Ochcala vdaka ultra debilinam ako Moonlight. No nic, mne ako artovemu hnedopichovi toto maximalne vyhovuje, film ani nema poriadnu dejovu liniu, miestami je to az cervena knihovna, ale to nevadi, film som si perfektne uzil. Pesnicky na urovni, spieva sa o dusu, akurat tie dialogy boli pre mna obcas az podpriemerne kvalitne, respektivne nekvalitne. Fakt ako mohli si nechat viac zalezat na nich. Kulisy vsak na urovni, Reed to rezisersky dobre ustal, relativna spokojnost, ale nie uplna . 71 % ()
Ide o vydarený muzikál, aj keď medzi tie naj by som ho nezaradil a Oscar za najlepší film treba brať s ohľadom na dobu a vtedajšiu muzikálovú módu. Najväčším plusom sú muzikálové scény (môže byť v muzikáli niečo dôležitejšie?), ktoré sú v drvivej väčšine davové a spevácky aj choreograficky sú zvládnuté výborne, dokonca mi to občas pripomínalo spartakiádu. Jediné, čo mi vadilo, bol predstaviteľ Olivera, ktorý bol taký nijaký. Spievať vie, no svojim jemnučkým hláskom znel skôr ako dievča a herecky teda veľa neukázal, ani na chvíľu mi nepripadal ako sirota z chudobinca, ale ako rozmaznaný bohatý chlapček. Jeden príklad za všetky, keď po dlhom cestovaní a hladovaní dostane do ruky pečivo, tak z neho odhryzuje po drobných kúsočkoch, akoby práve dojedol výdatný obed a toto musel do seba pchať nasilu. ()
Výpravná, náročná a do detailů vypilovaná tanečně-hudební čísla na sebe strhla veškerou pozornost - a na malého Olivera a jeho smutný osud jakoby se při všem tom rozpustilém křepčení trochu pozapomnělo. Jaký byl vlastně ten nebohý chlapec ? Nevyhlížel nijak zvlášť zbědovaně a příliš se neprojevoval - snad s výjimkou dvou scének: V první z nich žádal o přídavek nechutné kaše a ve druhé bránil památku své mrtvé matky. Dalo by se říct, že byl naivní - to bylo možné akceptovat vzhledem k jeho věku a zkušenostem ... dále byl tvárný - to bylo nutné pro jeho přežití v nevlídném světě ... ale především byl nevýrazný - a to bylo příčinou mého mizivého zájmu o jeho osobu ... 3,5 * ()
Posun do muzikálu Dickensově předloze docela prospěl. Spojil totiž dokonale tři strany jeho knižek: naivitu a jistou nevinnost hlavních představitelů knih(nejen Oliver, ale třeba David Copperfield, Nadějné vyhlídky), což je vyjádřeno v davových písničkách Consider yourself a Who will buy, jež vyjadřují Oliverův pohled na Londýn; z karikatur zlosynů udělal živé postavy (dokonalý Ron Moody Vám nedá vydechnout a vy si ani neuvědomíte, že se v něm projevil Dickensův antisemitismus, neboť jde o postavu z rodu Shylocka - píseň Renewing situation považuji za jednu z nejlepe provedených muzikálových sólovek) a tu tolik v učebnicích proklamovanou sociální kritiku. Zpěvné písničky tak doprovází zlodějna a vražda. Pro mě jeden z vrcholů muzikálu. ()
Galerie (52)
Photo © Columbia Pictures
![Oliver! - Fotosky](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/212/159212804_c8f639.jpg)
Zajímavosti (12)
- Představitel Olivera Twista byl vybrán z pěti tisíc uchazečů. (Olík)
- Představitel hlavního hrdiny Mark Lester trpěl absolutním hudebním hluchem a všechny jeho party musela nazpívat Kathe Greenová, dcera jednoho z pracovníků štábu. (Olík)
- Celosvětová premiéra proběhla 26. srpna 1968 v Londýně. (ČSFD)
Reklama