Režie:
Jiří ChlumskýScénář:
Irena PavlováKamera:
Dodo ŠimončičHudba:
Jan KolářHrají:
Klára Issová, Milan Bahúl, Božidara Turzonovová, Pavel Kříž, Jiří Štěpnička, Radek Holub, Klára Jandová, Pavel Landovský, Zdena Herfortová, Šárka Ullrichová (více)Obsahy(1)
Romantická pohádka o neposlušné princezně, které se přestala lepit smůla na paty, když pochopila, že strůjcem svého osudu je pouze ona sama... Po smrti rodičů vychovává laskavá královna (B. Turzonovová) sama své vnučky Svatavu (K. Issová) a Ladu (K. Jandová). Trápí ji, jak se Svatava chová, vadí jí její zlomyslná a hašteřivá povaha. Po jedné hádce, kdy královna vnučku opět napomíná, Svatava nečekaně zmizí. V jiném království vládne urostlý král (M. Bahúl). Zatím marně hledá nevěstu, protože jeho nároky jsou velké. Chce jen takovou, která dovede vytvořit paličkováním stejnou krajku, jakou měla na šatech jeho matka. Králův rádce (J. Štěpnička) rozešle princeznám v okolí obrázek krajky spolu s pozvánkou na královský ples. Princezna Svatava doputuje do sousedního království, ale protože ji pronásleduje její špatný Osud (R. Holub), všude, kam přijde, přináší jen smůlu. Rozbije všechna vajíčka určená na přestavbu královského paláce, chce pomoci královské švadleně, ale nechtěně u ní způsobí požár a zapálí drahocenný vyšívaný závěs. O podivné výtržnici se doslechne i král. Mezitím děvče potká svůj špatný Osud tváří v tvář. Ten jí prozradí, že všechno může sama změnit… (Česká televize)
(více)Recenze (48)
Pohádka, která neurazí, ale ani nenadchne. Klára Issová se narodila do role princezen a panenek Marií, takže v tomhle ohledu se dá mluvit o úspěchu. Milan Bahúl se naopak hodí do rolí záporáků a rozpolcených mužů, moudrý, přestárlý princ není úplně jeho šálek kávy. A jaký lepší kontrast ke kráse Kláry Issové, jež se chová zpupně a rozmařile, bychom mohli nalézt v podobě ošklivého osudu, než Radka Holuba? :-) ()
No žádný archetypální iniciační počin to nebyl, ačkoli téma s Osudem se k tomu přímo nabízelo. Jurodivá princezna blbka, která naštěstí neměla ambice a klidně by raději prala prádlo, protože to je větší sranda, než královský ples, se nepolepšila, k rozumu nepřišla, přišla akorát ke starému kořenovi, kterému začne co nevidět dělat peklo na zemi, což si ten vopelichanej úchyl přes krajky naprosto zaslouží. Ostatně za tuhle kokotinu by zasloužili všichni tvůrci pětadvacet na holou. Ta cimra sloužící babičce a vnučkám za ložnici, kuchyni, jídelnu, trůnní sál a kdeco dalšího je fakt magořina, ale ještě šílenější jsou ty brojleři na zeleném pažitu, kteří snáší mraky vajec. Asi nikdo z tvůrců ani jejich příbuzenstva nepěstoval slepice. No a ten Osud? Jako ano, člověk se vlastními chybami a vlastní blbostí učí a moudří, ale jestliže nic špatnýho nedělá, (akorát to, že spí jako dřevo i když kolem něj skály padají) a vzbudí se a pyká za něco ani netuší proč a nač, jenom vyděšeně prchá jako hlloupé štěně, na vysvětlenou dostane něco jako "máš prostě blbej osud, holka, tak ho zkus změnit", tak to je opravdu velegeniální počin. Proto se taky nebohé děvče nikam neposune, nijak se nepolepší, pořád je to jurodivá blbka, akorát zamilovaná. Strašný osud. ()
Celá ta štrapáce princezny se škaredým osudem vypadá dost naivně. Vtipnost postavy italského kavalíra spočívající výhradně na přehnaném přízvuku taky nic moc. Vzpomínáte si na francouzského žalářníka z Šíleně smutné princezny? Rozdíl v úrovni ztvárnění postavy dané kategorie je propastný. Ne, že by na italském staviteli bylo něco špatně - kromě přízvuku a stereotypizovaného zvýšeného zájmu o ženské pohlaví není na něm právě vůbec nic. Zato na králi je toho hodně. Nevím, co si mám myslet o králi, který se neožení, dokud nějaká holka nevyšije přesnou krajku (kdyby to byl nějaký starý dynastický zákon, prosím, ale tohle zavání hodně divnou úchylkou). O králi, který ani v největším horku nesundá kožich, v jehož království je např. jediný "hospodář" (doslova jako funkce!) a do jehož paláce, ano až do jeho komnat si jen tak nepozorovaně vejde delikventka, kterou právě honí celá jeho garda. Dále nevím, co si mám myslet o království, jehož královna a obě princezny obývají jedinou místnost, v níž spí, připravují si (samy) a konzumují jídlo a také zde na trůně dávají audience cizím vyslancům. Ano, království je zchudlé a zadlužené, ale to mi na vysvětlení tohoto stavu nestačí. Přes to všechno patří tato pohádka k těm lepším z nového tisíciletí, protože jejímu příběhu kostrbatost a všudypřítomná nedotaženost zpracování celkem neubližuje. Motiv škaredého osudu je sice lehce zmatený, ale přesto pro vyprávění nosný a Holub je v této roli epesní. Obě princezny budí po všech stránkách mimořádně silný estetický dojem, což platí i o kostýmech (všech postav), vkusných a jaksi autenticky krásných. Silná je ale především estetika torzovitě utvářených prostor a objektů, jako je princeznin "dětský bunkr", polorozpadlý starý kostel jako místo SPOILER sňatku KONEC SPOILERU a konec konců tomu odpovídá i to výše kritizované bydlení v jediné místnosti. Scénografie je vůbec silnou stránkou této pohádky, je ale škoda, že zmíněným způsobem nebyla pohádka scénicky zpracována koncepčněji, že jde jen o několik málo zajímavě řešených míst. ()
O svatební krajce je lepším průměrem mezi novodobými pohádkami. Jedná se o štědrovečerní pohádka roku 2003. Příběh má přímou dějovou linku. Poněkud už postarší král (hraje ho nikterak neokoukaný slovenský herec Bahúl) vyhlásí ples, na kterém si vybere svoji budoucí manželku a matku svého potomka. Podmínkou k úspěchu je ovšem, aby upletla takovou krajku, jaká je na obraze. To se povede pouze zatoulané, nezbedné princezně (Klára Issová), do které se už král zamiluje, aniž by tušil, že je princeznou. A to i přesto, že ji životem provází její Nešťastný osud. Toho hraje velice škaredý Radek Holub, který se ovšem podle mě do této role naprosto hodí a je největším překvapením celé pohádky. Ten ji nejrůzněji škodí. Třeba jí vysype posbíraná vejce, zaviní požár látek, vylije víno ze sudů a možná ještě zaviní pád lešení. Za vše ovšem může princezna Svatava, tedy Issová, které té role také velice sedla. Ostatně neméně zdařile se svých rolí ujali i Pavel Kříž coby italský stavitel Composti či sklepmistr Landovský. [1490. hodnocení, 44. komentář, 60%] ()
Výpravná a do skutečných lokalit zasazená pohádka, která se možná více líbí svým projevem než obsahem. Mně osobně nejsou nijak sympatičtí hlavní představitelé, Kláru Issovou opravdu nemusím, Bahul dokud měl vous, byl dobrý, poté, co se oholil, vypadá opravdu staře. Kříž hraje příjemnou postavičku, Landovský vypadá jako opravdu starý děda, snad jen Božidara Turzonová je ve své roli přesná. Námět také není žádná sláva, král hledá nevěstu podle toho, zda dokáže přesně podle návodu vyšít krajku na svatební šaty. Pak se ale nedivme, že si stále ztěžuje, že nemá ženu a následníka trůnu, když má tak uvalenou podmínku. Ano, jsme sice v pohádce, ale i tak by to mělo trochu dávat smysl. A bohužel hodně scén jej buď nedává nebo je hodně přitažených za vlasy. Navíc se mi hodně nelíbil osud, který zcela zásadně a násilně ovlivňoval jednání hlavní hrdinky. Vznikla tak tradiční pohádka České televize pro Vánoce (drahá, velkolepá a přitom prázdná), která těm starším tradičním nesahá ani po paty. Natočeno na hradě Stránov a Houska. Hudba: Jan Kolář ()
Galerie (10)
Zajímavosti (2)
- Filmovalo se na zámku Stránov a hradu Houska. Natáčelo se i v obci Dobřeň na Kokořínsku. (rakovnik)
- Architekt Guiseppe Composti (Pavel Kříž) má na sobě na začátku pohádky stejné šaty jako princ Riccardo (Michal Dlouhý) z pohádky O princezně z Rimini (1999). (ČSFD)
Reklama