Režie:
Jiří SvobodaScénář:
Jiří SvobodaKamera:
Ivo PopekHudba:
Vladimír ChrenovskýHrají:
Jana Brejchová, Miroslav Donutil, Luboš Veselý, Adéla Pristášová, Adam Novák, Zdeněk Podhůrský, Jakub Zdeněk, Marcela Čapková, Dušan Škubal, Marcela Kyselová, Petr Klimeš, Hana Vaňková (více)Obsahy(1)
Najde dvanáctiletá chovanka dětského domova lepší zázemí v novém manželství své matky? Televizní film podle novely J. Kolárové. (oficiální text distributora)
Recenze (4)
Smutný příběh :-( ()
Vzhledem k tomu, že na televizní adaptaci došlo až po dvaceti letech, je znát snaha o zesílení nadčasového tématu. Bohužel ale v laciném řešení televizní inscenace poloviny 90. let není výsledný zážitek zas až tak kvalitní, jak by mohl být při větším rozpočtu. Herecky hra stojí na klidném a vyrovnaném výkonu Jany Brejchové, která pod Svobodovou režií zažila několik vrcholů v 80. letech, a na milém Adamu Novákovi, bohužel ostatní obsazení je hodně mimo mísu a hysterické výlevy Adély Pristáčové, Marcely Čapkové a dalších jsou něčím, co bych si skutečně odpustila. Svoboda hledal těžce novou cestu k režii po listopadu, ale nakonec po roce 2000 už zase můžeme hovořit o návratu zdařilém. Televize 90. let zkrátka nebyla dobrým místem pro vyzrálou dramatiku. ()
Mně se hned nezdálo, že by těm dětem bylo přes 20 let, takže by bylo dobré, kdybyste si opravili rok výroby na 1994-5! Počkám na titulky a pak napíšu přesně, protože všude píší jiný rok! EDIT: 1995! Scénář a Režie: Jiří Svoboda. Pro mě tahle hysterická hovadina dostává jednu *:-( ()
Dětský domov. Pro Hedviku samozřejmé a naprosto přirozené prostředí. Žije v něm odmalička. Má tam své kamarády a otec jí pravidelně píše a jezdí na návštěvy. Vypráví jí o její matce, o tom jak byli všichni spolu, o zahradě plné kytek i o společné budoucnosti. Hedvika mu všechno věří i přesto, že svou matku nikdy neviděla. A tak, když jí řeknou, že maminka si ji chce vzít k sobě, těší se právě na tu maminku o které jí otec vyprávěl. Těší se na ni i na malého brášku, připravena mít ráda i svého nevlastního otce. Přivítání v "nové rodině" však není vůbec takové, jaké očekávala. Matka je chladná, bratr se jí vysmívá a otčíma nezajímá. Čím víc se snaží, tím víc je všechno špatně. Stále se však brání kruté pravdě. Jediný důvod proč si ji její vysněná a vytoužená maminka vzala domů, je otčímova kariéra.......... ()
Galerie (4)
Zajímavosti (1)
- Novela Co Hedvika neřekla vyšla poprvé ve sbírce Cizí děti Jaromíry Kolárové v roce 1975. (NinadeL)
Reklama