Režie:
Miroslav CikánKamera:
Jaroslav TuzarHudba:
Josef StelibskýHrají:
Růžena Nasková, Jiří Steimar, Nataša Gollová, Stella Májová, Antonín Novotný, R. A. Strejka, Jan Pivec, Vlasta Hrubá, Stanislav Neumann, Emilie Hráská (více)Obsahy(1)
Studentka práv Jiřina (N. Gollová) přijede na prázdniny do rodinné vily své babičky paní Bártlové (R. Nasková). Svezou ji autem kamarádi Vašek a Karel (R. A. Strejka a A. Novotný), kteří mají trampskou chatu v nedalekém lese. U babičky Bártlové žije druhá vnučka, patnáctiletá Jarmila (S. Májová), kterou zle sužují konzervativní názory staré paní a její přísná výchova. Do vily dochází pravidelně rodinný přítel a lékař MUDr. Kosina (J. Steimar), který léčí babiččiny vesměs smyšlené neduhy. Babička nemá ráda moderní mladé muže, ale svůj názor, když student medicíny Karel svým zákrokem zachrání život nešťastně zraněnému synovi jejího zahradníka. Babička začne chodit na procházky do přírody a konečně nepotřebuje žádné pilulky… Režisér Miroslav Cikán využil velkého komediálního talentu přední členky Národního divadla Růženy Naskové a velmi oblíbené Nataši Gollové, která zastupovala v českém meziválečném filmu typ moderní, vtipné a často ztřeštěné dívky. (Česká televize)
(více)Recenze (100)
Okouzlující a ztřeštěná Nataška Gollová a proti ní rozvážná a důstojná Růžena Nasková. Dáma starých vybroušených mravů. Která ovšem nesnese žádnou novotu, žádné vybočení, sebemenší hluk. V červenci v dlouhých rukávech, klobouku, rukavicích, se slunečníkem - a s plédem přes kolena. V kočáru s koňmi. Ti v autě jsou pro ni jen blázni. Okna nesmí být otevřená, kouřit se nesmí, halasit se nesmí, pít alkohol se zapovídá. A radovat se musí na povel. „Já se raduji a přeji si, aby ses také radovala, abyste se všichni radovali.“ Zdá se, že Nataša, k velké radosti naivní Jarmilky - Stelly Májové - naruší poněkud klidný a tichý chod poněkud staromódního domu. Za neutuchající pomoci trampské dvojice. I drobného podvodníčka s padělanými obrazy Jana Pivce. Obrat nastává po zranění zahradníkova Emana. Babičku nikdo nepoznává, zdraví nazdar, chodí na procházky, odmítá prášky. Raději pohyb, slunce, vzduch. Milost dostali i trampíci, byť Vaškovy vynálezy jsou poněkud životu nebezpečné. Babiččin dům se prosvětluje, své místo najde i rádio, tančí se. Táborák, budiž. Šlágr, to už paní Naskové z pusy moc nešlo. Ale v těch teplácích, role nerole, mi přece jen příliš neseděla. Přece jen je salonní typ. (V teplácích by mohla být Antonie Nedošínská, už jsem někde psala srovnání těchto dvou typově podobných korpulentních dam a jejich rolí.) Babička pookřeje, jezdí autem, byť řidičské schopnosti nemá valné, dokonce chodí na kopanou. A i když se pak život mírně vrátí do starých zaběhnutých kolejí, pletení a spaní v devět, léto to bylo krásné. Užili si jej všichni, Jiřinka i Jarmilka, babička, pan doktor, trampíci i zahradníkův Eman. A my si to užíváme s nimi při každém dalším uvedení. ()
Mám ráda filmy pro pamětníky, ale tento mi nesedl. Spíše než vtipné mi to přišlo trapné, přehrávající, umělé, hloupoučké a nedostalo do děje, přitom rádoby "výchovné." Nedostavil se sladký úsměv, přenesení se do idylických časů plného lidí z reprezentativních vil, elegánů v kostýmech, ze kterých srší zábavné věty a žijí v kouzelném světě lepší společnosti. Ani jsem neprožívala sladkobolně melodramatické emoce, nezasmála se, nepokochala se, myšlenkově se neobohatila, prostě prázdno. Bylo to bez atmosféry a příliš nucené. "Příklady" mě nepřitáhly ani ničím neoslovily. A do toho ten způsob konverzace... Naivní a bez invence. Patnáctiletá opožděná Jarmila s opakovaně vyplazeným jazykem, úmyslně prkenná obrýlená vychovatelka (jak nevšední nápad!) ... Další film na pohodičku? Ne, tentokrát fakt ne. ()
„S hrůzou konstatuji, že jste si té anglické úlohy ani nevšimla! Co mi na to odpovíte?“ - „I am sorry miss Klára, but take please…jak se řekne správně anglicky dejte mi pokoj a nekažte mi prázdniny?“ Tenhle film je velmi milou oslavou prázdnin, léta a mládí. Některé scény jsou sice trochu chtěné, humor jednodušší a třeba taková Stella Májová opravdu hraje „přiměřeně“ svému věku, ale tyhle menší zápory přebíjí nakažlivě optimistická, pohodová atmosféra a sem tam i nějaký ten zdařilý frk. Mezi herci válí Neumann a především Nasková, jejíž akurátní až prudérní babička nakonec nosí tepláky, pořádá výlety k neznámým místům jakým je třeba (T)táborák, na „kopané“ oslavuje gól, i když zrovna žádný nepadl či s umem sobě vlastním řídí 35 koní pod kapotou. Tuhle příjemnou oddechovou záležitost hodnotím slušnými 4*. „Pane strážmistře, víte co je to táborák? Spal jste už někdy v trampské boudě na tvrdé posteli a k tomu ještě při otevřených oknech? Ne? Tak to jednou zkuste a uvidíte jaký je to príma šlágr!“ - „Ale jinak je milostivá docela normální.“ ()
Prostá zápletka v které svobodomyslné děvče osvobodí zakletý zámek...bohužel je to bez štáv... Slavná píseň Právě proto, kterou si lid přejmenoval na - I kdyby se lidi na mě mračili, složil Jaroslav Mottl. Ve filmu si ji zazpívali herci Strejka a Novotný a za Gollovou Inka Zemánková. Na desce však vyšla v podání Oldřicha Kováře. ()
Příklady táhnou je především naprostá "ptákovina", dýchá z ní ale takové nadšení a radost ze života, že to rozehřeje i toho největšího zatrpklíka. Fenomén trampingu ovládající tehdy celou společnost coby dnes vymírající odvětví, si prostřednictvím tohoto snímku lze též připomenout. Nataša Gollová je rozkošná mladá dívka a je vidět, že by se byla mohla uplatnit i v rolích civilněji pojatých. Shrnuto a podtrženo- lehká letní komedie pro zlepšení nálady. Příjemná, osvěžující, plná mládí a energie...80% ()
Galerie (16)
Zajímavosti (7)
- Slavná píseň „Právě proto“, kterou si lid přejmenoval na „I kdyby se lidi na mě mračili“, složil Jaroslav Mottl. Ve filmu si ji zazpívali herci Strejka a Novotný a za Gollovou Inka Zemánková. Na desce však vyšla v podání Oldřicha Kováře. (sator)
- Slogan „To je jen jednoduchý technický problém“, který ve filmu několikrát zazní, se ve své době stal oblíbenou hláškou. (raininface)
- Postavu Vaška (R. A. Strejka) měl původně ztvárnit Ladislav Pešek. (Marthos)
Reklama