Režie:
Paul Thomas AndersonScénář:
Paul Thomas AndersonKamera:
Robert ElswitHrají:
Julianne Moore, William H. Macy, John C. Reilly, Tom Cruise, Philip Baker Hall, Philip Seymour Hoffman, Jason Robards, Alfred Molina, Melora Walters (více)Obsahy(1)
Ten den nestál za nic, ale pro mnohé měl osudový význam... Divné věci se dějí stále. Někdy za to možná může souhra životních náhod, jindy lidé, kteří činí omyly, páchají hříchy, konají zlé i dobré skutky. Anebo jsou za vším „nebesa“ hrozící apokalypsou a přitom dávající novou naději a snad i možnost začít znovu. O tom všem vypráví film Magnolia prostřednictvím devíti příběhů, jež se navzájem prolínají v barvité mozaice, propojené televizní znalostní show. Hrdiny jsou umírající otec – televizní producent, jeho mladá žena, slavný syn, učící muže, jak svést a zničit ženy, chlapec s neuvěřitelnou pamětí, ohleduplný ošetřovatel, po lásce toužící policista, muž, jenž byl v dětství považován za génia a těžko se smiřuje se svou upadající existencí, na smrt nemocný moderátor televizní soutěže a ztracená dcera. Ti všichni a jejich blízcí se díky řadě značně absurdních náhod dostávají do nečekaných situací, které mění běh jejich života a vedou je na práh pekla i k novým nadějím… Všechny příběhy se odehrávají v jednom městě a během jednoho dne, místem děje se stala ulice Magnolia vedoucí východo-západně přes losangeleskou předměstskou část San Fernando Valley. Silnou stránkou této černé komedie je pozoruhodně napsaný, nápady nabitý scénář Paula Thomase Andersona (Hříšné boogie), jenž zároveň film i natočil se suverénním a oslňujícím filmařským nadhledem. Snímek zaujme také působivými hereckými výkony. Tom Cruise v roli Franka T. J. Mackeye dostal Zlatý glóbus: za nejlepší mužský herecký výkon ve vedlejší roli. Z dalších představitelů připomeňme Jasona Robardse (Tenkrát na Západě, Všichni prezidentovi muži) v úloze umírajícího televizního magnáta Earla Partridge, Julianne Mooreovou (Big Lebowski, Ztracený svět) v postavě jeho mladé ženy Lindy či Williama H. Macyho (Fargo, TV seriál Pohotovost) v postavě Donnieho Smithe. K nepřehlédnutelným kladům rovněž patří hudba skladatele Jona Briona a písničky Aimee Mannové. Její skladba "Wise Up" údajně Andersona inspirovala při psaní scénáře, navíc patří k nejpůvabnějším pasážím filmu (při jejím poslechu se ke zpívající Claudii symbolicky postupně připojují i ostatní postavy). (Česká televize)
(více)Recenze (916)
Dvě zhlédnutí s odstupem čtyř let. Verdikt stále stejný - vysokorozpočtová nuda. ()
((I think she thinks... that I may have... molested her.)) ... dokonalost v každém záběru, pokaždé, když se rozezněla píseň Aimee Mann, mi přebíhal mráz po zádech, ve spojení s Andersonovým citem pro záběr se z těchto scén stávají dokonalé hudební klipy. Další z nejlepších soundtracků. Strašně moc silné příběhy lidí, řada herců podávající absolutní herecké výkony kariéry před kamerou. O Cruisovi ať si každý říká co chce, ale nikdo mu neodpáře účast ve dvou mistrovských dílech, Magnolii a Eyes Wide Shut a že se v obou předvedl na výbornou. I ta jeho postava nebyla zdaleka plochá, jak se zdálo ze začátku ... a to platí pro všechny, pro Moorovou, Macyho, Reillyho... úplně pro všechny. Andersonova láska k filmu na mě dýchá z každého záběru a tenhle film mě nemůže omrzet, protože je to skutečná klasa, 100% profesionálně natočen. ()
Krucinál, to je mi ale dilema. Ze začátku - rozumějte po první hodině filmu - jsem byl rozhodnutý dát tři hvězdy. Víceméně jsem se sice bavil, ale představa, že mě čekají ještě dvě hodiny mě děsila. Pak se to ale rozjelo a já se bavil čím dál víc. Kromě toho mě to chytlo i emocionálně, což se mi často nestává (i když poslední dobou se mi to děje víc a vic). Herci se předváděli co jim šlo (v dobrém slova smyslu) a jednotlivé části do sebe pomalu zapadaly. No a od žabího deště, možná spíš od chvíle deset minut před žabím deštěm, až do konce jsem se ale sakra bavil a byl jsem do toho fakt zažranej. A abych dostál svému prohlášení v profilu, že film, který mě donutí přemýšlet musí dostat plný počet, rozhodl jsem se překousnout začáteční natahovačku a jít do toho. Jenže moje opojení z filmu netrvalo dlouho, za deset minut bylo pryč. Takže tady je to dilema. Kolik? Mám na výběr tři možnosti, i když tu nejnižší rychle zavrhuju. Než se rozhodnu, rozepíšu se o hereckých výkonech. Vždyť na nich to celé stojí. Bezkonkurenčně nejlepší je Julianne Moore, té jsem tu zoufalost a opilost a další -osti věřil bezezbytku. Pak je tu feťačka Melora Walters. Ta je taky výborná. No a trio nejlepších uzavírá ten kluk ze soutěže. Pak už to je J. C. Reilly jako policajt, co ztratil svojí pistoli a Tomík Cruisů, i když ten jen jako zoufalec. Jakmile si hraje na frajera, tak mu to (vyjímečně) nesedí a jeho Sveď a smeť chlápek je spíš k smíchu a k pozvracení. A pak jsou všichni ostatní. Ale ti taky hrají dobře, nemyslete si. ()
Příliš dlouhý další propletenec životních příběhů několika osob s pohnutými osudy. Nepřišlo mi na tom nic zvláštního oproti jiným filmům na stejné "propletené" téma. Některé osoby vystřihnout a film zkrátit, pak možná by to pro mě bylo stravitelnější. ()
Mozaika různých příběhů a charakterů, která, narozdíl od ostatních uživatelů ČSFD, šla jaksi mimo mě. Je to sice zajímavé, originální, ale co to tempo? Tak pomalé tempo se ke snímku takového ražení IMHO vůbec nehodí. Dvakrát jsem myslel, že už to končí, ale dočkal jsem se až napotřetí a neskrývám, že jsem se docela nudil. Největším kladem snímku je Tom Cruise, jehož herecký výkon je skvělý a téměř se mi chce říct démonický. Stejně tak jeho příběhová linie, která je nejzájimavější. ()
Postavy, s kterými se ze začátku seznámite se v průběhu filmu promění v někoho úplně jiného a vy konečně pochopíte, proč jednají, tak jak jednají. Osudy mnoha lidí, jež spolu na první pohled vůbec nesouvisí se na konci poskládají do jednoho barvitého obrazce a vy si budete přát, aby ten film byl alespoň o hodinu delší, protože žádný z příběhů se tak úplně neuzavře, jak je tomu i v životě. Mistrovské herecké výkony a psychologie charakterů jsou to, co vás připoutá k židli. Takých filmů by mělo být víc, třeba i na úkor jiných hollywoodských slátanin. ()
Andersona sice nejak extra nemusim, nicmene Magnolia je vskutku povedeny kus. Vyborny scenar, zajimave charaktery, skvely Tom Cruise. Obcas se deji zvlastni veci. Finalni frog rain byla zajimava haluz. "Respect The Cock and Tame The Cunt !!!! " 8/10 ()
ach ty padající žáby, to byl trik nebo padaly skutečný žáby?...každopádně je to natočeno s neuvěřitelnou sebejistotou...Andersona za Magnolii nenominovali za režii? No, pěkně je musela zaskočit tadle mistrovská pecka. Tomu se říká výplod génia! ()
Magnolia má hafo výborných scén a boží herecké výkony, je také zajímavým pokusem vytvořit film, který by nepůsobil ani tak příběhovou konstrukcí, jako různorodými emocemi - jen proto hodnotím docela vysoko. Přesto však slibně našlápnutý děj s dobrou gradací v druhé polovině začne polevovat, občas působí až bezradně a euforie pomalu vyprchává. Místo netradičních sond do pár jedinců v depresi a na dně se dostaví prvoplánové melodrama, kde už ani ironie a nadhled některých epizod nefunguje. Déšť žab mě přijde jako poměrně bezzubou snahu nějak utahaný závěr oživit a povýšit, tím však jen utvrdí v tom, že z hloubky se Magnolia dostala na samotný povrch a ne naopak, jak by bylo při tříhodinové časové oběti záhodno. ()
Jediná květina, kterou miluji. ()
Další naprosto originální film, který mi vyrazil dech.. Určitě není pro každého diváka, možná by mu neuškodila kratší stopáž, i tak se jedná o skvost mezi současnou filmovou tvorbou! Propletený a dokonale propracovaný scénář, spousta skvělých herců v čele s Tomem Cruisem a příjemná režie Paula Andersona.. Více než tři hodiny, které tomuto snímku věnujete rozhodně nebudou ztraceným časem!! ()
Tenhle snímek je nejlepší soudit tiše. A tím se také budu řídit. Jděte na něho, půjčte si ho, či zapněte bednu, až poběží. Kdyby už kvůli ničeho jiného, tak alespoň právě kvůli rozhovoru s Frankem T. J. Mackeyem (fantastický Tom Cruise). [leden 2006] ()
Výborný? Genilání? Úžasný? Jediné, co mě napadlo, po titulcích, bylo "hezký". Všichni herci jdou opravdu až na dřeň, kamera je dokonalá, hudba taky. Všechno ostatní už ale drhne ... Ta dokonalá hudba je do děje zakomponovaná tak, že mě někdy rušila - ať si režisér klidně pustí celou skladbu Supertramp, když je má rád, když se to udělá dobře, hezky to napruží děj. Ale fláknout to tam přes dialogy od první noty do poslední a utnout to bez souvislosti s dějem, to je trochu něco jiného. Scénář je taky nemilosrdně přitažený za vlasy - Cruise, geniální dítě i "bývalé geniální dítě" jsou dokonalí, ale ... je fajn, když scénárista promítne do příběhu osobní zkušenosti nebo traumata. Ale nechat umírat na rakovinu jednu třetinu postav, to už je trochu moc. Déšť žab je samozřejmě tak strhující, že jsem téměř sahal ke čtyřce. Ten film mě ale prostě nechytil za srdce, nedojal, přeslazené to bylo a dělané na efekt. Takže slušná troječka. ()
Neuvěřitelně uvěřitelné... ()
No já asi nemám na to, abych sledoval 9 příběhů zaráz... mám v tom guláš a vůbec nevím o co jde a co si o tom myslet... ()
Dlouhý film, který stojí na hereckých výkonech, jež jsou v podstatě bez výjimky výtečné. Přesto jsem se ale do filmu nedokázal dostat a nevidím v něm něco, co by bylo až tak skvělé. Možná někdy, podruhé, ale pochybuji. Paul Thomas Anderson nepatří k režisérům, které bych vyhledával. Talent se mu ale ubrat nemůže. ()
Tento film je proste dokonaly. Nepamatuji si, kdy mi naposledy takto utekly 3 hodiny, a to obzvlaste u konverzacniho filmu. A kdyz uz nic jineho, stoji za shlednuti diky uvodni scene o sebevrazde, z niz se nakonec stane vrazda... ()
Jsem rád, že existuje film o tom, že divné věci se prostě dějí. ()
Genialni a nadherne. A lidske. Presne takhle si predstavuju film, ktery vas nabije vsemi spektry emoci a hlavne... proste obcas prsi zaby :) a jedna z nejvic padnoucich roli Toma Cruise, ty jeho hlasky jsem si jednoho casu dokonce i vypsala jako nezapomenutelne perly :) A skvely soundtrack. 95%. ()
Jsou díla, kterými se vine klíčový motiv jako had. V Magnolii je tím základním tématem hysterák. Po třetí scéně v řadě, která vyplyne do ječivýho kopání kolem sebe (případně stejně zabedněný patetický sebelítosti), přemýšlím otráveně už jen o tom, zda by si autor neměl nastudovat základy psychologie, neboť ne všichni lidé reagují na překážky stejně, tzn. jako citově zastydlí ve věku tří let. Téměř shodné emoční nastavení postav co do typu i síly reakcí navozuje pocit umělého světa, se kterým se nemůžu ztotožnit, obývaný figurkami, se kterými nelze soucítit (ani se pyšně potěšit z jejich neštěstí). Těžko si z toho pak můžu vzít ponaučení, jak je ten svět zlej a jen (jak jinak než) dramatické spuštění deus ex machina z nebes ho může zachránit, nebo co to vlastně chtěl autor sdělit. Jakmile asi hodinu před koncem té slzavé anabáze velké finále nastoupí.. už jen otráveně čekám, kdo zakvičí tentokrát. ()
Reklama