Režie:
Hal AshbyScénář:
Colin HigginsKamera:
John A. AlonzoHrají:
Ruth Gordon, Bud Cort, Vivian Pickles, Cyril Cusack, Charles Tyner, Ellen Geer, Eric Christmas, G. Wood, Tom Skerritt, Hal Ashby, William Lucking, Ray K. Goman (více)Obsahy(1)
Život, láska a smrt v kultovním americkém filmu... Americký scenárista a režisér Colin Higgins (1941–1988) absolvoval filmovou fakultu Kalifornské univerzity (UCLA) scénářem, který nazval Harold a Maude. Dílo mladého autora zakoupila společnost Paramount, která ovšem nevyhověla Higginsově požadavku snímek také režírovat a angažovala přece jen o něco zkušenějšího Hala Ashbyho, jenž byl renomovaným střihačem (Oscar za V žáru noci) a měl už také za sebou první režijní zkušenost (Pan domácí, 1970). Křehký příběh zasmušilého mladíka Harolda (Bud Cort), který tráví většinu času na cizích pohřbech, a života plné osmdesátnice Maude (Ruth Gordonová) byl na hony vzdálen běžné hollywoodské představě o diváckém filmu, což se samozřejmě projevilo v jeho nedostatečném marketingu, když byl před Vánoci 1971 uveden do kin. Film divácky propadl a příliš vlídně se k němu nezachovala ani odborná kritika, která ho většinou nepochopila. Např. recenzent známého týdeníku Variety ho označil za nevkusnou komedii a svůj článek zahájil slovy: „Harold a Maude má v sobě rozvernost hořícího sirotčince.“ Žánrově těžko zařaditelný snímek, který osciluje mezi černou komedií, sociální satirou a milostným příběhem, si své diváky našel až s časovým odstupem díky jevištní dramatizaci (která se hrála i u nás) a uvedení v televizi. Režisér Hal Ashby (1929–1988), jehož počtem nepříliš rozsáhlé dílo (dvanáct filmů pro kina a jeden pro televizi) obsahuje takové klenoty jako Poslední eskorta (1973), Šampón (1975), Cesta ke slávě (1976), Návrat domů (1978) nebo Byl jsem při tom (1979), do titulních rolí obsadil Buda Corta (představitel titulního hrdiny z Altmanova Brewstera McClouda) a Ruth Gordonovou (laureátka Oscara za vedlejší roli sousedky v Polanského hororu Rosemary má děťátko), kteří podávají životní herecké výkony. Film, který vznikal pod zřetelným vlivem bouřlivých dobových událostí (vietnamská válka, masakr na univerzitě Kent State), v sobě obsahuje značný odpor vůči autoritám, zejména těm v uniformě (postavy strýčka–vojáka či policisty na motorce), a stejně jako např. Bezstarostná jízda je především příběhem o svobodě. Atmosféru snímku působivě dokreslují písně Cata Stevense. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (378)
Nechci komentovat bezprostředně po zhlédnutí, třeba se časem rozepíšu. (16.03.2023) Jako první jsem viděla divadelní zpracování s Květou Fialovou a Josefem Kubáníkem. Tehdy bylo paní Fialové 82 a Kubálníkovi 30 let. Jako první mě trefil do oka veliký rozdíl v hlavník postavách. Bud Cort měl v době natáčení 23 let, ale vypadal tak na 15, skoro jako dítě. Romantice já moc nerozumím, jsem spíš realistka, když zhodnotím s odstupem, je to příběh nešťastného mladého muže s psychickými problémy, který má potíže navazovat vztahy. Nejedná se o milostné vzplanutí v pravém slova smyslu, ale o přilnutí k osobě, která pomohla prolomit začarovaný kruh. Asi tak, když se pacient zamiluje do terapeuta. Američané v touze po velkých tématech často sahají k psychicky potiženým: Rain Man (1988), Co žere Gilberta Grapea (1993), Forrest Gump (1994), Lepší už to nebude (1997), na divadle třeba NE/NORMÁLNÍ. Většinou se jim podaří vytvořit příběh, u kterého diváci vytahují kapesníčky, ale který je většinou silně odtržený od reality. Mělo to být dojemné, ale vlastně je to jen smutné, i když dobře zahrané. (21.03.2023) ()
Tento film patří k těm, které ve své době narušily jedno z mnoha společenských tabu ve víru partnerských vztahů, což bude zřejmě tím hlavním důvodem, proč je zpětně tolik oslavován. Nenudil jsem se, čas mi u Harolda a Maude celkem slušně utekl, ale o nadšení zdaleka taky mluvit nemohu. Líbí se mi ústřední myšlenka smyslu života i oslavy jakéhosi štěstí a lásky bez bariér, ale ze samotného provedení jsem zůstal poněkud rozpačitý. Chvílemi se film díky kameře tváří jako realismus, snaží se hrát na tematicky důležité drama a daří se mu vytvářet pěkná atmosféra i díky hudbě. Vedle toho sklouzává nejednou do absurdní černohumorné stylizace (což by mi nevadilo, spočátku mě Haroldovy experimenty s inscenovanými sebevraždami bavily), občas mu nejsou cizí ani různé úchylné momenty (což mi nesedlo, viz. třeba milostnou scénu s probodáváním se nožem, ač dokážu se částečně přes to přenést). Zároveň však tvůrci dokážou mezi tím vygradovat vztah mezi čerstvě dospělým klukem a vitální babičkou do fraškovitých situací, které jakoby vypadly spíše z nějaké Troškovy crazy komedie. Sorry, ale scéna s 80-tiletou bábou v akci na ukradené policejní motorce už byl i pro mě děsný bizár... Velké splynutí dvou vzájemně zcela odlišných duší má tady leccos do sebe, byť na můj vkus jde o až příliš extrémní a těžce uvěřitelný vztah, ale humor kolem něj mi tady ne vždy zcela seděl a výsledek mi připadá mimo herecké výkony trochu průměrný a nevyrovnaný. [60%] ()
Film nezapře dobu svého vzniku, žádná jiná nezrodila díla tak křišťálově preferující ideu absolutní svobody, svobody bořící všechny konvence - v řadě ohledů i detailů mi proto Harold a Maude připomíná Easy Rider. Nekonečné sebestřednost hlavních hrdinů, která popírá známé a pro mne základní "Svoboda každého končí tam, kde začíná svoboda druhého" překračuje hranice, které jsou pro mne, opatrného konzervativce, pevně dány. Film je samozřejmě v celém svém průběhu nadsázkou, jsem si toho vědom, ale tahle nadsázka není dotažena, občas zabolí, zaskřípe a nahodí rozpaky. Možná je důvodem i to, že zatímco hlavní hrdinka je skutečně jedinečně zahraná (bylo asi úžasné dostat životní roli v tomhle věku a ona jí dala vše, právě tak, jako dává její postava vše ve filmu těm okamžikům, které v něm prožívá), hlavní hrdina se na jejím mistrovství dost přihřívá, což vynikne právě v těch úsecích, kdy je na filmovém plátně bez ní (úplný závěr!). Pokud jde o "filmařské disciplíny", v podstatě všechno je nadprůměr, kamera, střih, hudba... i když, málo naplat, 35 let přece jen trochu síle výrazu ubralo. Velice hezké jsou anglické originály textů k písním, ty mé hodnocení chvilku táhly na ****, ale ve druhé polovině filmu také ubraly ze své poetiky. Nedá se ale nic dělat, v hodnocení je vždycky hodně subjektivního a přestože to subjektivní u mne většinou tahá známku nahoru, tady je to asi naopak. ()
Smrt - každý se jí bojí, a přitom je k ní každý odsouzen už narozením. Harold nám ukáže trošku jiný přístup k této životní událosit. Baví se jí, zkoumá různé její varianty. Přitom potká svou neuvěřitelnou životní lásku, Maude, která je od něj několik desítek let vzdálená, ale přesto je mu blížší, než všichni jeho vrstevníci. Na svou dobu určitě silně kontroverzní film, který je však natočen tak poutavě, že mu jen málokdo nepodlehne. ()
Často môžeme dostať novú chuť do života od človeka, od ktorého by sme to čakali najmenej... Síce vekovo enormne rozdielny pár, no bola na nich radosť pozerať ako im to spolu klapalo. Škoda, že nemali viac času. Miestami smutné, miestami vtipné a miestami emotívne, výborne namiešaný kokteil drámy a romantickej komédie, na ktorý sa veľmi dobe pozerá. Slušný nadpriemer. 80/100 ()
Galerie (48)
Zajímavosti (21)
- Při 2. výročním promítání Harolda a Maude v dnes již zbořeném divadle Westgate ve městě Edina v Minnesotě, přišli na akci mimo Ruth Gordon (Maude) a Buda Corta (Harold) také protestující ze sousedství, kteří byli unavení z dlouhodobého promítání filmu. Ruth Gordon toho večera vystoupila na pódium a zazpívala „If You Want to Sing Out, Sing Out“. Harold a Maude bylo promítnuto ve Westgate celkem 1957krát od března 1972 do června 1974. (Margarethx)
- Natáčelo se od prosince 1970 do března 1971 v Kalifornii. (Varan)
- Písně k filmu napsal a nazpíval Cat Stevens ještě před tím, než konvertoval k islámu a stal se z něj Yusuf Islam. Jednu z nejznámějších písní "Trouble" složil poté, co téměř zemřel na tuberkulózu a kolaps plic. Hospitalizace a následná rekonvalescence zabraly celý rok. (alonsanfan)
Reklama