Obsahy(1)
Tragikomický příběh stařenky Tusji, která ve svém pokročilém věku zůstane bez opory svých nejbližších. Poté, co odkáže dům vnukům, je odvezena k sestře Anně, kde však najde azyl jen do chvíle, než si Anna zlomí krček. Problémy s nalezením nového domova se bezprizorné Tusje vracejí. Ve výstižných zkratkách sledujeme portréty jejích příbuzných, z nichž jeden je povaleč a opilec, druhý bezohledný zbohatlík. Jistou naději slibuje neteř Líza, která pracuje v Moskvě jako úspěšná novinářka, ale i pro ni by stařenka byla zátěží. Tusja se nastěhuje k vnukovi, kterého poznamenala válka v Čečensku a sám je v nesnázích. Jeho dcera Olja ztratila při výbuchu řeč. Ještě než hrdinka odejde do mrazivé noci, uskuteční zázrak, který celé vyprávění z posttotalitního Ruska posouvá k žánru pohádky. Režisérka filmu nezastírá, že film natočila z potřeby osobního pokání. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (67)
"Co je to ten nový Rus?" Na tuto otázku, kterou Babka pokládá svým příbuzným při pohledu na zasněžené vilové novostavby z jedoucího žigula, by se dalo odpovědět více jak mnohovrstevně. Při pohledu do tváře této staré babičky dokáže člověk zachytit veškerou katarzi, která rusko za posledních sto let potkala. V babiččině tváři se zračí dobrosrdečnost, skromnost a určitá pokora - vytvořená během přetěžkého života v Rusku. Přesto že snímek je dějově triviální nabízí výborný pohled na současný stav východního obra, a naprosto výborným způsobem dokázala Nina Shubina v roli babičky ztvárnit postavu, jejíž výraz tváře nese snad všechny strasti, které Rusko bude ve své duši ještě mnoho let překonávat. ()
"A to je čo?".., to sú domy nových Rusov...Takých ako my?"...Nie, to nie je príbeh o ruských zbohatlíkoch, toto je dosť krutý príbeh, ktorý by kľudne mohol byť aj o tvojej "bábuške". Film ma chytil od prvej minúty a nepustil až do samého záveru, dokonca som zhltol aj záverečné titulky so skvelou ruskou a smutnou piesňou. Obsadenie je perfektné a bábuška je tak sympatická , že by ju prichýlil takmer každý (len vlastná rodina nie...). Nenávidím ruskú politiku, ale milujem ruský národ a tento film je tak ruský, ako len môže byť. V prvej polovici filmu sa nájde miesto aj pre humor, hlavne v spojení s alkoholom, no neskôr sa film nesie v čoraz smutnejšom tóne, až príde záver a scéna s posledným jablkom, kde bábuška povie: "Dasvidania Olinka...", kde už mi zovrelo hrdlo. Aj u nás sa zvykne hovoriť, že za dobré nič dobré nečakaj, ale tu to tvorcovia priviedli až na hranu. Babusja?...100%! ()
Smutnomilé, ľudské! Babička je asi najzlatšia filmová postavička akú som kedy vo filme videl. Pomerne jednoduchý príbeh, na spôsob ktorého by sa v Rusku dali točiť podobných tony. Čo je však zaujímavé, práve tou jednoduchosťou a spôsobom podanie film zaujme. Veľmi nadsázkovo poučná sociálna dráma, ktorá svoj hlboký odkaz podáva neskutočne realisticky. A čo je smutné, bežne sa toto stáva kdekoľvek na svete. 100%. ()
Rusko -to na mape najdete lahko, je to ta najvacsia krava, aka tam na mape len moze byt. Skoda len, ze v Ruskej Federacii nema ludsky zivot jaxi cenu, a to ze zadnu. Film je o ruskej babke v pokrocilom veku, ktora stratila strechu nad hlavou. Reziserka Lidija Bobrova mi nic nehovori, uzivatelka Snorlax place smiechom a smeje sa slzami, koho mi to sakra len pripomina ? Nejakeho ruskeho spisovatela, to viem. Len uz neviem koho -jednak sa v tom nevyznam, a vlastne sa ani vyznat nechcem. Viem, co boli tzv. Zbytocni ludia, to tez suvisi s Ruskom. Film vsak dobry, drsny, smutny, realie na urovni : 85 % ()
Film je typicky ruský = "nějak bylo a nějak bude". Babička v hlavní roli je z generace, která zažila 2. světovou válku a vlastníma rukama postavila základ nového Ruska. To oni věřili ve Stalina, v církev i vlast. Díky jejich válečným i pracovním obětem přežilo Rusko i celá Evropa. Dali do toho všechno, obětovali se pro budoucnost i pro ostatní lidi. Vychovali svoje děti, vnuky ale nové generace už jen natahují ruku a berou a berou a berou. Najednou jim je stará babka na obtíž, najednou pro ně nic neznamená. Že jim není hanba, ona je milovala a žila pro ně, oni ale zapomněli. Nová generace (nejen) Rusů žije už jen sobecky = jenom já a ostatní ať třeba chcípnou. Všichni hamouní a jen kynou, ale jsou to samozřejmě chudáci. Nemáme, nedáme, nemůžeme. Je to smutná podívaná na zavržení stáří, ale je to nádherný film, který mi pomohl nahlédnout s odvahou i na stinnou stránku stáří. Slušnost a naučená obětavost zmizela s novými generacemi všude na světě. Doufám, že nikdy nebudu takto ve stáří na obtíž. ()
Reklama