Režie:
Francesco RosiScénář:
Raffaele La CapriaKamera:
Gianni Di VenanzoHudba:
Piero PiccioniHrají:
Rod Steiger, Salvo Randone, Guido Alberti, Alberto Amato, Pasquale Martino, Renato Terra, Mario PerelliObsahy(2)
V poválečné Neapoli se členovi městské rady Nottolovi podaří využít politické moci k osobnímu obohacení a prosadit veřejnou stavební zakázku. Po zřícení budovy ale komunistický radní De Vita zahájí Nottolovo vyšetřování. Snímek režiséra Francesca Rosiho Ruce nad městem byl v roce 1963 oceněn Zlatým lvem na Filmovém festivalu v Benátkách. Jedno z nejzdařilejších politických dramat všech dob důkladně zkoumá korupci v poválečné Neapoli. Film, který začíná zřícením činžovního domu v dělnické čtvrti, se zaměřuje na následné vyšetřování toho, kdo je za tuto katastrofu zodpovědný. V samém středu stojí Edoardo Nottola (Rod Steiger), bohatý pozemkový developer a člen městské rady z vládnoucí strany, který je odhodlán udržet své osobní i profesní zájmy na výstavbě nového veřejného bydlení co nejúžeji propojené. (Cinemax)
(více)Videa (1)
Recenze (6)
Di Venanzovy (a De Santisovy) nálety na neapolská sídliště spolu se strašidelnou hudbou právníka a jazzmana Piera Piccioniho pod úvodními titulky dokonale ilustrují dokonalý název tohoto společenskokritického/politického dramatu, dodnes strhujícího, v Českém ráji (rozumí se takřečených developerů) bohužel aktuálnějšího než v době svého vzniku. Výstavní kousek angažovaného umění. Trochu v něm postrádám city, i když chápu, že v nerovné šachové partii mezi politikou a mravností pro ně není místo. ()
Zlatý Lev ()
Skvělý úvod. ()
Před shlédnutím tohoto filmu jsem si nedělal iluze o prorůstání politiky s byznysem, kdy často lidmi zvolení politici nehájí jejich zájmy, ale často zájmy developerů či jiných skupin. Druhou skupinou jsou sami developeři, kteří vstupují do politiky, aby mohli ještě více ovlivňovat rozhodování o výstavbě svých projektů. Francesco Rosi bez obalu ukázal toto svinstvo, včetně dalších zákulisních dohod, ale stále za libozvučných projevů, jak bude město rozkvétat a jak se všem lidem v něm bude lépe žít. Jenže jsou za tím stále jen prachy, které se čerpají z fondů a byty, které si běžní lidé dovolit nemohou. Je mi z filmu smutno, zvláště pak když je zřejmé, že tyto praktiky jsou u nás na běžném pořádku. ()
Tradiční, ovšem dnes už notně vyčpělé italské politické drama natočené nekompromisně černobíle, bez špetky nadhledu ()
Galerie (18)
Zajímavosti (2)
- Snímek soutěžil celkem o pět cen Novinářského italského národního syndikátu, a to v kategoriích nejlepší režie, nejlepší originální příběh, nejlepší producent, nejlepší hudba a nejlepší herec ve vedlejší roli, v které byl nominován Salvo Randone. (Terva)
- Francesco Rosi získal na filmovém festivalu v Benátkách Zlatého lva v kategorii nejlepší film. (Terva)
Reklama