Režie:
Jean-Jacques AnnaudScénář:
Gérard BrachKamera:
Claude AgostiniHudba:
Philippe SardeHrají:
Everett McGill, Ron Perlman, Rae Dawn Chong, Franck-Olivier Bonnet, Peter Elliott, George Buza, Joy Boushel, Matt Birman, Stéphane Drouet, Hélène GrégoireObsahy(1)
Jeden z nejambicióznějších experimentů 80. let, kterým se u diváků i kritiky proslavil tvůrce i u nás známých filmů. Podobně jako později v Medvědovi se ve filmu vůbec nemluví (když si odmyslíme umělou "řeč" pralidí a jeho gestické vyjadřování). Ve jménu symbolické zkratky Annaud konfrontuje typy člověka, vzdálené 10 000 let (australopitekus žije s neandrtálcem a mají za sousedy obyvatelé z dob neolitu), nechce být archeologickou rekonstrukcí. Strastiplná cesta trojice pravěkých lidí za získáním ohně není jen snahou o přežití, ale i cestou za "polidštěním". Trojice hrdinů začíná chápat pojmy jako láska, přátelství či smích. Vedle velkorysé režie (technicky obtížný film byl natočen za pouhých 13 týdnů) patří ke kladům díla výrazná patetická hudba, krásná kamera (kanadské, skotské a keňské exteriéry) a starostlivě vybraní herci. Film byl natočen podle románu J. H. Rosnyho a z oscarového klání roku 1983 neodešel nadarmo - získal Oscara za masky. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (265)
Úžasně emotivní snímek o "lidství". Je mi úplně jedno, jestli se jedná o moderního člověka nebo neandertálce, lidské city jsou zde a jsou živé. Perlmanovo ztvárnění pravěkého člověka je geniální a přiznávám se, že od doby, co jsem snímek viděl poprvé, je pro mě jeho chování "prototypem chování muže". Áátra :). ■ Už při prvním vidění mě fascinovala scéna, kdy se dívka přikrčí v savaně a zcela splyne s trávou. Jako kdybych sledoval divoké zvíře. ■ Kulhavá (a do jisté míry "boční") chůze, kterou se lidé v tomto fimu pohybují, vypadá velmi efektně (pravděpodobně je inspirovaná pohybem šimpanzů), vědci však dnes soudí, že už Homo erectus (alespoň milión let před Homo sapiens) měl moderní pružnou chůzi (byl doslova přizpůsoben vytrvalostnímu běhu). ()
Čtvrt století stará, ambiciózní sonda do našich předalekých počátků. Ukázkový výlet tří nejzdatnějších bojovníků do nelítostného světa, s maximálně soustředěnými herci, několika odlehčenými místy a neučesaným experimentátorstvím Jean-Jacquese Annauda aneb občas se třeba během cesty ranní šalinou rozhlédněte kolem sebe!! Chování některých spolucestujících taky působí dosti syrově:-) ()
Fascinující. Nic jiného se o téměř němém putování pravěkých lovců za ohněm říci nedá. A není to jako by ožily obrazy Zdeňka Buriana – to spíš skutečné jeskynní malby pravěkých lovců, se svou primitivností, brutálností i subjektivním pohledem na svět. Jak jinak mohl člověk z počátku vnímat třeba mamuty, ze kterých z blízka vidíme jen obrovské chlupaté hlavy s dlouhými zahnutými kly, než jako jemu nepochopitelná mocná božstva? Právě to mám na Boji o oheň rád – tu posvátnou úctu k přírodě, tu radost z prvního rozdělaného ohně, kterou film dokáže v divákovi navodit. ()
Ve fascinujícím výletě do doby, která pravděpodobně nikdy neexistovala (a nemyslím tím jen onu metaforickou dobu, v níž se setkávájí "různé vývojové druhy"), popouští Annaud uzdu svým sexuálním obsesím. Před „znásilněním“ mnicha (Jméno růže) a souloži v bunkru plném chrápajících Rusů (Nepřítel před branami) ukazuje mimo jiné i to, kterak dívčina z neolitu (?) naučí neandrtálce misionářskou polohu. ()
Co to mělo kurva být? Tento ambiciozní projekt pro "myslící" diváky byl o kategori (či dvě) horší než jakýkoliv díl Schmidtovi pravěké trilogie a nesrovnatelně horší než Cesta do pravěku. Já viděl jen jakousi na hranici stupidity a amatérismu vyprávěnou historku "z pravěku", při které (ani ze které) se nedalo nejen o ničem přemýšlet, ale stěží se na to dalo vydržet dívat, a celé to působilo jako hodně špatný vtip, trochu to připomínalo Monthy Pythony, akorát, že vtipné to nebylo ani trochu. V dnešní době pro mě téměř nekoukatelné a na hranici trapnosti a odpadu. Příšernost. ()
Galerie (63)
Photo © AMLF
![Boj o oheň - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/941/161941033_696697.jpg)
Zajímavosti (18)
- Při propagaci filmu se zdůrazňovalo, že nic ve scénáři není v rozporu s tehdejšími vědeckými poznatky. Přesto je zde mnoho nesrovnalostí, z nichž některé jsou hluboké, s poznatky získanými v době vzniku filmu. (classic)
- Profesor lingvistiky na Brownově univerzitě Philip Lieberman v eseji pro časopis American Anthropologist označil míchání různých úrovní vyspělosti mezi různými kmeny žijícími v těsné blízkosti za „absurdní“. Lieberman poukázal na to, že je velmi nepravděpodobné, že by před 80 000 lety měli lidé ještě opičí rysy, a zároveň poznamenal, že kmen Ivaka byl popsán jako kmen s „vesnickou kulturou, která by byla pravděpodobná před 10 000 lety“. (classic)
- Film sice vzbudil zájem široké veřejnosti o prehistorii, ale zároveň přispěl k utvrzení mnoha nepodložených klišé a nepříliš příznivého obrazu pravěkých lidských skupin, které jsou stále ukotveny v podobě bestiálního pračlověka. Některé významné etapy vývoje člověka jsou zde svedeny na chronologické měřítko skupiny jedinců: objev vaření masa pomocí kousku ponechaného přes noc v popelu; objev exogamie, kdy je protagonista zajat, aby oplodnil ženy klanu; „objev“ polohy tváří v tvář při pohlavním aktu (kterou praktikují i bonobové); vývoj humoru (dvě epizody s kamínkem obdrženým na hlavu); odmítnutí kanibalismu; objev léků (pomocí směsi bylin); problém přenosu či výroby ohně atd. (classic)
Reklama