Režie:
Paprika SteenScénář:
Kim Fupz AakesonHrají:
Sofie Gråbøl, Mikael Birkkjær, Søren Pilmark, Lena Endre, Karen-Lise Mynster, Lars Brygmann, Carsten Bjørnlund, Lars Ranthe, Henrik Birch, Mikkel Vadsholt (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Britt a Claes prožívají manželskou krizi, s níž si jeden ani druhý neví rady. Jejich přátelé se jim snaží pomoci, ale sebelépe míněná gesta či společná setkání se od dvojice odrážejí jako od průzračného skla. Život spokojeného a šťastného páru se roztříštil na tisíce kousků a oba na to reagují po svém. Architekt Claes zanedbává svou práci, Britt, která nastoupila na místo sociální pracovnice, hledá útěchu v tom, že se příliš citově angažuje v případu mladičké nezodpovědné matky. Ani to však není východisko z bludného kruhu smutku a bolesti. Manželé už spolu téměř nekomunikují a zdá se, že nedávná rodinná tragédie zničila vše, co je spojovalo. Claese navíc pronásleduje touha po pomstě a sleduje ženu, která jejich neštěstí způsobila. Dokáží k sobě zoufalí manželé ještě najít cestu a začít znovu? Komorní psychologický příběh o těžkých citových ztrátách je citlivou výpovědí o síle manželských pout.
Dráma o manželskom páre, ktorý sa vyrovnáva so smrťou dcéry. Komorná psychologická dráma rozpráva príbeh o ťažkých citových stratách a sile manželských pút. Britt a Claes prežívajú po smrti svojej malej dcéry hlbokú manželskú krízu. Nedokážu prekonať bolesť ani spoločne zdieľať smútok. Ich priatelia sa im snažia pomôcť, ale všetko je márne. Život doposiaľ spokojného manželského páru sa rozbil na márne kúsky a obaja na to reagujú po svojom. Architekt Claes zanedbáva prácu, túži po pomste a tajne sleduje ženu, ktorá pri autonehode spôsobila smrť ich dcérky. Britt nastúpila na miesto sociálnej pracovníčky a útechu hľadá v tom, že sa až príliš angažuje v prípade mladej nezodpovednej matky. Ani jeden z manželov nedokáže nájsť východisko z bludného kruhu samoty a smútku. Takmer vôbec už spolu nekomunikujú a zdá sa, že nedávna tragédia zničila všetko, čo ich kedy spájalo. Dokážu zúfalí manželia k sebe nájsť cestu a začať odznova? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (37)
Taky jsem píseň, původně od R.E.M., Loosing My Religion, vyslechla až do konce. Film od debutující režisérky je velmi zajímavý a zanechal ve mně spoustu dojmů. Propletené osudy několika dvojic a jedné single. Ústřední dvojicí je pár, který kvůli hazardující řidičce přišel o dceru. Dvojice se citově naprosto rozdělí a každý "páchá" podivné skutky na vlastní pěst. Konec je mírně uklidňující, což bylo zapotřebí. Proto asi závěrečná píseň přišla vhod. Ale není to žádný hloupý happy end. ()
Kvalitná psychologická dráma, ktorá rieši vážne nalomený vzťah manželského páru, ktorý stratil dieťa pri autonehode. Každý sa s tým vyrovnáva inak. Manželka to v práci sociálneho úradu preháňa a citovo sa až príliš viaže na cudzie dieťa a muž svojim nevyspytateľným chovaním prichádza dočasne o prácu. Čas si vypĺňa sledovaním ženy, ktorá má ich dieťa na svedomí. Herci predvádzajú slušné herecké výkony, ale mňa zaujala sympatická predstaviteľka hlavnej úlohy. Postupne budované psychologické napätie a celkovo dusno vo vzťahu vrcholí manželovou zvláštnou pomstou v závere a spoločný nákup nového auta, na ktoré sa už pozerajú trochu inak-cez slzy. Dojímavý záver ešte viac zvýrazní pekná, pomalá prespievaná verzia piesne od R.E.M. "Loosing my religion", ktorú som si vychutnal až do skončenia záverčných titulkov. 80%. ()
Velmi citlivé a emocemi nabité psychologické drama, kde jsem sice nevěděla jaká tragédie se odehrála až do samého závěru i když jsem to podvědomě tušila, ale já jsem měla od prvního momentu pocit, že jsem jakousi její součástí. Je to umění zapůsobit na emoce diváka takovým způsobem, že jsem skutečně cítila ke všem hlavním protagonistům silnou dávku empatie, aniž by mě do toho někdo nějak násilně tlačil. Každou postavu jsem vnímala jednotlivě a nebylo mi zatěžko uvěřit jejich duševnímu rozpoložení, mnohdy skrývanou pod rouškou úsměvu a nebo zdánlivě sebejistého, či laxního chování. Sešla se tady vynikající herecká sestava, která v tom hraje zcela jistě velkou roli, protože byli uvěřitelní po všech stránkách. A i když závěr mě mírně zaskočil, tak to nic nemění na mém silně intenzivním zážitku z filmu, který ve mně rezonuje ještě den po zhlédnutí..... ()
„Ještě si to rozmyslíme.“ - „Jo. Promyslíme to.“ Protože koupě nového auta se musí pořádně promyslet…anebo je to o něčem jiném? Je hezké mít kolem sebe lidi, kteří vám mají pomoct překonat tragédii. Jenže nakonec můžete dojít k poznání, že se ztrátou blízkého člověka se každý musí nějak vyrovnat sám. Britt a Claes Lehmannovi takovou ztrátu zažili a pořádně s nimi zamávala. Oba se s tím snaží vypořádat po svém, ale akorát se upnou k myšlenkám, které smrdí průserem, navíc oba zachází až příliš daleko…Tenhle film je plný bolesti a divákův hlavní úkol je vcítit se do hlavních postav, a to včetně osamělé a pořádně rozpité realitní makléřky Anette. Díky výborným hereckým výkonům to není nic tak těžkého, ačkoliv jedna věc je soucítit, druhá pak sympatizovat. S tím jsem měl trochu problém, s výjimkou obětavé Britt mi postavy k srdci příliš nepřirostly. Ale až na drobnosti spolu s trochu nadbytečným prostorem pro druhý pár Nisee a Vivi se mi režijní prvotina herečky Papriky Steen líbila, odměním ji slušnými 4*. ()
Paprika Steen dokázala, že nie je len talentovanou herečkou (hrala v takých severských klenotoch ako napr. Festen, Open Hearts alebo Adamove jablká), ale že je aj talentovanou režisérkou. Jej komorná dráma ma emocionálne zasiahla, nielen silným námetom, ale aj formou a štýlom prevedenia príbehu na filmové plátno. Myslím, že pod jej úspech sa výraznou mierou podpísala spolupráca s takými režisérskymi velikánmi ako sú Trier, Vinterberg alebo Jensen, hlavne spolupráca s Vinterbergom ju podľa môjho názoru nakopla vpred, čo mne len vyhovuje. Jej Nechajte maličkých... mi totiž po formálnej stránke silne inklinuje k Open Hearts. Tiché, komorné, emocionálne vypäté, dialógovo inteligentné a ťaživé.... , to všetko v sprievode výbornej, umne zvolenej hudby. Veľká spokojnosť, Dáni sú proste majstri drámy, ale to koniec koncov nie je nič prekvapujúce ani nové. Strata dieťaťa je to najhoršie, čo sa môže človeku pritrafiť a vyrovnať sa s tým je nemožné. Zostáva len jediné. Naučiť sa s tou tragédiou nejako prežiť do ďalšieho dňa. Hovorí sa, že čas všetko zahojí, možno takmer všetko, ale toto rozhodne k tomu nepatrí. 80/100 ()
Reklama