Režie:
Bob RafelsonKamera:
Michel HugoHrají:
Micky Dolenz, Davy Jones, Michael Nesmith, Peter Tork, Annette Funicello, Vito Scotti, Teri Garr, Victor Mature, Bob Rafelson, Dennis Hopper, Frank Zappa (více)Obsahy(1)
Snímek je sledem psychedelických až surrealistických epizod a hudebních čísel, jež si dělají legraci téměř ze všeho. Snímek, spjatý s dobou svého vzniku nejen hudebně ale i výtvarně, se při svém poměrně nešťastně načasovaném uvedení do kin nesetkal s větším ohlasem (měl premiéru dva měsíce po zrušení seriálu The Monkees), ale dnes je zajímavým dobovým artefaktem. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (15)
Hlava? Tohle žádnou hlavu nemá,a nemá to ani patu ! Na snímku je poznat,jak bylo v šedesátých letech oblíbené LSD,pod jehož vlivem tvůrci vyrobili tenhle nesmysl.Docela mě zamrzelo,že si v něm můj oblíbený herec Victor Mature několikrát štěknul,aby si přivydělal pár USD.Tohle moje HLAVA obravdu nebere. ** za celkem obstojnou muziku. ()
Co měl člověk od tohoto filmu chtít, to dostal i s přídavkem (poprava z Vietnamu)! Čekal jsem něco na styl pitomého seriálu The Monkees, kde se nesmělo říci ani slovo o ničem, co skutečně hýbalo společností, kde se pouze čtyři okopírovaní paňáci vychloubali svými úspěchy u zfanatizovaných holek. Ale Jack Nicholson s Bobem Rafelsonem nám připravili kupodivu zajímavou, místy vtipnou a především působivou koláž scén, které se podle mého názoru navzájem dobře doplňují a vytvářejí konečný dojem nezávazného, pohodového dílka pro ty, kterým oficiální kulty lezly krkem. ()
Očekával jsem něco jako The Rutles, komedii o kapele se spoustou dobré muziky. Tenhle scénář ale musel psát někdo totálně sjetý - jednotlivé střihy spolu vůbec nesouvisí a o alespoň náznacích příběhu si můžete nechat akorát tak zdát. Nic vtipného jsem také nezaznamenal. Jediné, co si nezaslouží úplné odsouzení, je hudba; pár písní se povedlo. Film by se mi možná líbil, kdybych se předtím pořádně zhulil nebo natripoval. ()
Občas mě ČT dokáže velmi překvapit a snímek tohoto ražení bych opravdu nečekal.. no... o čem to vlastně je?? říct o ničem by byla asi urážka filmu... inspirace Beatles-komediemi je zde očividná a vzhledem k typu hudby i ušislyšná... hudba je ale to co drží snímek nad vodou.. pokud máte rádi pop 60ých let, tak budete spokojeni (ovšem deska Head je už z období, kdy byla sláva Monkees na ústupu).. obzvlášt Propoise Song mezi nimi vyniká.... pokud máte rádi psychedelicko-surrealistké grotesky, tak je pro vás Head jasnou volbou.. ale já si radší pustím desku.. takže 2 hvězdy (především za hudbu) a jednu za Jacka :) takže tak ... ()
Snímek notně poplatný dobové módní psychedelii, takže barevný a obrazově často luzný, leč vnitřně nesoudržný, spíše jakési přelévání motivů plné hříček a zřejmě i snahy o výpověď o stavu světa. Je možné, že se v tom našinec motá více i z neznalosti dobových reálií. Několik zábavných absurdností připomínajících poetiku Monthy Pythons, a hlavně několik okouzlujících hudebních klipů (zvláště ten s těmi vířícími harémovými tanečnicemi). ()
Galerie (9)
Zajímavosti (7)
- Film měl pracovní název Changes. (Terva)
- Film a jeho autor je řazen do tzv. nové generace tvůrců, kteří v 60. a 70. letech změnili tehdejší "továrnu na sny". Mezi další režiséry a jejich tituly patří například Martin Scorsese a jeho Zuřící býk (1980), Peter Bogdanovich a Poslední představení (1971), Dennis Hopper a jeho Bezstarostná jížda (1969), Sam Peckinpah a snímek Pat Garrett a Billy Kid (1973) nebo Americké graffiti (1973) od George Lucase. (J.A.K.)
- Jack Nicholson se spolupodílel na scénáři a produkci. (Terva)
Reklama