Režie:
Brad McGannScénář:
Brad McGannKamera:
Stuart DryburghHrají:
Emily Barclay, Matthew Macfadyen, Miranda Otto, Colin Moy, Jodie Rimmer, Matthew Chamberlain, Antony Starr, Ralph Rieckermann, Josephine Davison (více)Obsahy(1)
Předlohou filmu je stejnojmenný román Maurice Geeho, který vyšel poprvé v roce 1969. Válečný reportér Paul Prior (Mathew MacFayden) se po sedmnácti letech vrací do rodného města na novozélandském Jižním ostrově. Jeho otec právě zemřel, s bratrem Andrewem se málem nepoznají a ve vzduchu visí napětí. V chatě uprostřed sadu Paul nachází tajnou skrýš, třináctou komnatu svého otce, kterou ukrýval před svou puritánskou manželkou. Setkává se také se šestnáctiletou Celií, dcerou své dávné lásky... Silná dramatická atmosféra vyprávění, umění vyjádřit jedinečnou přírodní paletu barev Nového Zélandu a schopnost citlivě nahlédnout do nejhlubších rodinných tajemství napovídá, že Brad McGann patří k největším režisérským objevům novozélandské kinematografie současnosti. Film byl uveden na filmových festivalech v Sydney, Aucklandu, Wellingtonu a v Torontu. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (80)
Matthew MacFadyen má pohľad akoby prevzal na seba všetok smútok a bolesť tohto sveta! In My Fathers Den prekvapil (hoci očakávania boli nulové) autenticitou, atmosférou, miestami priam "antickou dramatičnosťou", hereckými výkonmi, fungujúcou hudbou (nikdy by ma nenapadlo, že Patti Smith je tak dobrá!). Silný film, silne psychologický a z toho jediného dôvodu mi trochu chýbala trochu hlbšia analýza postavy Celiinej matky, ktorej rola bola v podstate zásadná, aj keď sa často vo filme nevyskytuje. Brad McGann bol citlivý a vnímavý režisér/scenárista, klobúk dole, zážitok. "Je lepšie byť "nikým" niekde, ako niekým nikde"... ()
Adios, brother! Ešte sa z toho spamätávam. Odzbrojujúca zápletka, krásny vizuál, poetický scenár. Soundtrack a flashbacky z toho robia niečo ako Flashbacks of a Fool ale sofistikovanejšie. Matthew MacFadyen sa u mňa zapísal ako druhý Clive Owen. Neplánoval som šetriť superlatívmi ani počas filmu, ale po odhalení pointy som onemel. Obrovské prekvapenie z Nového Zélandu! Že sa Peter Jackson ani nepochválil takým krajanom ako je Brad McGann. Asi vedel prečo... "Don’t be afraid of possibility, she’s a wonderful mistress." ()
Novozélandská příroda v probouzejícím se jaře je opravdu krásná. Ale kdybych z ní toho chtěla vidět tolik, tak se kouknu na přírodopisný dokument. ___ Příběh o válečném novináři, který se návratem do rodného města ocitne v další válečné zóně nevyřešených vztahů a nepromlčených vin. Snímek slušně buduje napětí a zajímavě pracuje s několika časovými rovinami. Jenže ke konci přestává být uvěřitelný. /5. 11. 12./ ()
Matthew MacFadyen má v očích bolest i smíření celýho světa. 75% ()
Dosť nudný príbeh o komplikovaných rodinných vzťahoch s nič moc záverom. Inak, neviem, či na Novom Zélande nemajú nejaké krajšie dievčatá, ale pri hlavnej hrdinke mi chvíľu trvalo, než som zistil, či je dievča alebo chlapec a jej matka v jej veku nebola tiež bohviečo. ()
Typově podobné filmy bych mohl sledovat každý den. Filmy o málo postavách, ale zato o velkých emocích a skrytých tajemstvích, které pomalu vyplouvají na povrch. Filmy s mnoha rovinami, jenž ale na konci zapadnou do geniálního a silného celku (použil bych název - styl puzzle). Bez nadsázky je tento film jedním z nejlepších snímků, co jsem poslední roky viděl a taky filmem, který jsem opravdu prožíval. Proto nemohu hodnotit jinak. - Mimochodem Patti Smith opravdu umí. :-) 100% ()
Film zpočátku vypadá na další z řady rodinných psychologických dramat, ale jak mě postupně vtahoval pomalu do děje plného vzpomínek, osamění, nevyřčených slov a nakonec i nadějí aby se v druhé půlce přetransformoval v působivou kriminálku plnou zvratů, s úžasem jsem zjistila, že tohle je vážně něco. Že je to nejen velmi silný snímek, ale překvapivě i originální, který se rozhodně nevidí tak často. A že jsem se k němu v myšlenkách stále vracela a chtěla se na něj podívat znovu. A pak zase. A že mi vždy nejvíce v paměti utkví úžasné rozhovory Paula a Celie a také herecké výkony jejich představitelů, nádherná novozélandská krajina a Patti Smith. No a nakonec i to, že jsem si ten film zamilovala a ted' už ho mám i mezi oblíbenými. ()
Skoro až detektivní drama, ve kterém máme tu čest odhalovat tajemství z bohatého života jednoho Paula Priora velmi decentním, ale zároveň neuvěřitelně napínavým způsobem. Jeho návrat ke kořenům, kde se skrývá mnohem více tajemství než, by on sám i divák tušil, začíná poměrně rozvleklým tempem, a tak vytváří iritující iluzi režijně nezvládnutého zpracování románové adaptace. Jak ale dochází k rozvíjení osobností v zapeklitých polo-odohalených situacích, lze se vcítit do role kteréhokoliv z jednajících postav, což vytváří poměrně unikátní multi-vrstevní zážitek. Přiznám se, že jsem si v průběhu dvouhodinové stopáže dovolil o sledovaném snímku učinit hned několik předčasných závěrů, mezi kterými ve výsledku nebyl žádný z nich správný. Jedná se tady o zcela překvapivé a zasloužené 4 * které kalí jen zklamávající jednoduchost finálního nedorozumění. ()
Film mi už na podzim doporučil uživatel Lighter, projekci jsem ale odkládal, až jsem o víkendu narazil na snímek znovu, tentokráte mezi oblíbenými filmy Brinkley s velmi pozitivním hodnocením. Více jsem tedy již neváhal a mohu též jen doporučit. Takhle vytříbený scénář se moc často nevidí. K tomu ještě nutno připočíst úžasnou kameru a na míru padnoucí hudbu. První polovina je taková "seznamovací", jsou představeni všichni aktéři a vytváří se potřebná živná půda pro daleko rychlejší druhou polovinu, kde se teprve vytahují kostlivci ze skříní… Přiznám se bez mučení, že jsem tu režisérovu návnadu sežral i s navijákem. :))) Matthew MacFadyen válí nevídaným způsobem, jeho jméno jsem poprvé zaregistroval nedávno při sledování Pýchy a předsudku, následně se mihnul v Robinu Hoodovi a vedlejší part si střihnul v Anně Karenině. Po nyní zhlédnutém In My Father's Den bez rozpaků putuje do širší skupiny mých oblíbených herců a jsem hodně zvědav na jeho další hlavní roli, protože do těch vedlejších je ho trochu škoda. ()
I přes velmi, velmi pozvolný začátek se nakonec dostáváme k onomu napětí, které je budováno opět velmi pozvolně, abychom se tak dostali až k onomu bodu odkud není návratu a všechno se řítí do pekel!!! ()
4* kvalitní vztahový film, který oživuje krásná novozélandská krajina. Drama, které je tu rozehráváno má však daleko mysterióznu, které má mezi žánry. Nudit se však nebudete a možná i nějaké tajemství vyjde na povrch. Určitě zaslouží větší divácký ohlas i díky hereckým výkonům. [ PŘÍBĚH: 2 /// SMYSL: 1 /// ATMOSFÉRA: 2 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 1 /// NÁLADA: 1 /// ART: 1 /// STYL: 2 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Brad McGann již bohužel nic nenatočí, ale přesto musím říct, že zase taková senzace, jak jsem se leckde dočetl, to není. V rámci dramatu (thriller to není) jde sice o více než nadprůměr a navrch s výbornými herci, ale nic až tak zásadního, co by ospravedlnilo tu vážnou a tíživou atmosféru jakože hříchů a jizev minulosti, se nestalo. Tragika postav je zde podána příliš okázale a psychologie vztahů se tím stává dost nesrozumitelnou. Vůbec všichni tu kdovíproč nějak moc trpí. Forma zde ční viditelně nad obsahem a je rozhodující pro celkový dojem z tohoto ("tak trochu" účelového) dramatu. 62% ()
Film je to dobrý o tom žádná. První polovina mě hodně bavila, jenže potom už toho bylo trochu moc. Už to na mě nepůsobilo uvěřitelně. Ale to je asi jen vedlejší aspekt. Jednoduše si myslím, že pro tenhle film nejsem součástí cílové skupiny, když se vezme v potaz věk a proto že celá ta hlavní zápletka, která se během filmu rozběhla na mě neměla tak silný dopad, jako by třeba měla, kdybych se na film někdy podívala znovu, až mi bude o pár let víc. Jinak obsazení hlavních rolí je povedené a atmosféra není špatná i když to šlo, jak už jsem říkala celé trochu mimo mě. ()
Pozvolna plynoucí snímek, který zřejmě není pro každého, každopádně mě velice zaujal svojí nevtíravostí a nádherně natočenou normálností jedné existence, v krásném prostředí a s výbornými herci. ()
I'd rather be a no-one somewhere, than a someone nowhere. ()
Veľmi príjemný film novozelandskej produkcie. Nádherná krajina, rozkvitnutý marhuľový sad a v tom všetkom odohrávajúce sa hlboké psychologické „šparchanie sa“ v postavách hlavných protagonistov. Veľmi presvedčivý herecký výkon Emmily Barclay a Mac Fadyena. Pár zaujímavých pesničiek a milých pekných textov. Scenáristicky i režijne precízne spracované. Neviem, prečo má film označenie „mysteriózny“ či dokonca „thriller“ u mňa je to veľmi vydarená psychologická dráma. ()
Největším problémem byla vysoká očekávání, která jsem od novozélandského snímku rozhodně měl. Hutné drama, kde hlavní roli hraje jedna rodina a její strašáci schovaní ve skříni, kteří postupně vyplouvají na světlo. Problémem je hodně pozvolný začátek, který je přiživován celkem dlouhou stopáží. Jako další problém vidím prolínání časových linií, která ač je často velice efektní, tak zde působí spíše zmatečně. Naštěstí má Třináctá komnata velice povedený závěr s kvalitní gradací, která ospravedlní tu předchozí hodinu a půl, kterou jste u filmu strávili. Díky bohu za to. Jinak bych byl opravdu zklamán. ()
Slusne herecke vykony, hlavne ustredni dvojice byla dobra. Pekna kamera a dobre poskladany soundtrack, vcetne Patti Smith. Nedokazalo me to ale vtahnout do deje, zaver zbytecne natahovany, nefungovalo to na me. ()
Škoda, že to tak nedopadlo..adios, Celio! ()
Pokud někdo hledá skvěle propracované rodinné drama, neměl by váhat nad tímto snímek. Je nutné se ovšem připravit na to, že děj plyne velmi pomalu a režisér diváky nechává pozvolna poznávat a odkrývat rány minulosti, které dotyčné potkaly. Škoda, že film u nás vidělo tak málo lidí, dle mého názoru si skutečně zaslouží pozornost. Zúčastnění předvádí skvělé herecké výkony, příběh je doplněn krásnou hudbou a zachycuje zajímavé prostředí Nového Zélandu. Pro mě bylo zhlédnutí tohoto snímku velmi příjemným (a nečekaným) zážitkem. Skutečně stojí za doporučení. ()
Reklama