Režie:
François GirardKamera:
Alain DostieHudba:
John CoriglianoHrají:
Irene Grazioli, Clotilde Mollet, Johannes Silberschneider, Jason Flemyng, Greta Scacchi, Sylvia Chang, Xiaoshuai Wang, Carlo Cecchi, Samuel L. Jackson (více)Obsahy(1)
Slavný italský houslista Bussoti, zdrcený smrtí své mladé ženy, smíchá její krev s lakem na housle a vytvoří tak nástroj se zázračným zvukem. Každý, kdo propadne jejich kouzlu, zažije okamžiky velké slávy, ale neštěstí a smrt, zakleté do zvuku houslí, si vždy vyberou svou daň. Film Francoise Girarda, Krvavé housle, sleduje v průběhu třech století a na území několika kontinentů, tragické osudy bývalých majitelů těchto unikátních houslí, o které bojují různí zájemci na velké dražbě hudebních nástrojů. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (49)
Leporelo příběhů roztažené přes několik staletí a několik kontinentů, přičemž spojující nitkou je jeden mistrovský nástroj. Pokud máte rádi historii a klasickou hudbu, tak si to opravdu nenechte ujít - děj příjemně meandruje, plynule proplouvá mezi jednotlivými pasážemi, celkovou kompozici doplňuje procítěný soundtrack a vyvážené herecké výkony, vše uzavírá elegantní coda. Naprostá spokojenost. ()
Pár scén vcelku zajímavých, ale jako celek možná až příliš akademické (tj. nezáživné). Některé epizody zajímavé jiné méně, ale jejich střídání mě spíše rušilo. A jediný spojovací článek – housle, pro mě nebyl tak „zajímavý hrdina“, abych s ním bez problému sledoval skoky z různých dob a od různých hrdinů vždy někam jinam.mimochodem hudba velice vyzdvihovaná – snad jsem ještě neviděl recenzi, kde by neměla nejvyšší hodnocení – na mě bůhvíjak nezapůsobila. ()
Krvavé housle, nikdy jsem nezkoušela vypustit krev z několik hodin ztuhlého těla, ale myslím si, že už je sražená a tudíž je to nereálné. Zbytečně dlouhé táhnoucí se scény někdy až k mírné nudě. Hru na housle ráda poslouchám a hudba byla výborná, takže vyvážila některé ostatní nedostatky. Slušný průměrný film. ()
Nádherné obohatenie filmovej žánrovosti. Dôkaz toho, že aj "vec" môže mať svoj vlastný životný príbeh. Dokonale pútavé časti "života" husiel, najmä spôsob, akým si tvorcovia poradili s prerozprávaním celej ich histórii nadchne najviac. Nenápadne plynúce dve hodinky zabalzamujú nielen oči, no hlavne uši dostanú krásnu odmenu. Je mi jasné, že nie každý vie oceniť náročnosť tohto nástroja a mojich deväť rokov hrania na tento nástroj spravilo svoje, no už sa radšej na tú krásnu hru len pozerám a počúvam. 85%. ()
Předně - obsah hloupě a nešťastně vyzrazuje tajemství houslí, ke kterému se má divák postupně dostat. Jeho odhalení čeká až na konci snímku, jenž pozvolna plyne a skládá se jako mozaika. Kamera snímá nádherné obrazy, často precizně komponované (třeba kuchyně s vědmou nebo klášter) a aranžované. Čarokrásná hudba (pokud nemáte rádi housle, pak vás asi mine) se vine jako zlatá nitka podivuhodným příběhem o nástroji, jehož budoucnost předpověděly karty. Spíše než povídky sledujeme drobné příběhy těch, co se s houslemi dostali do styku. Velmi se mi líbila vášnivá scéna milování se Fredericka s Victorií společně s houslemi a přirozenou nahotou, co nemůže urazit ani největšího puritána. Jinak i český název zbytečně prozrazuje příliš..... ()
Galerie (24)
Zajímavosti (1)
- Hrad vo filme je Campo Tures, ktorý sa nachádza na severe Talianska, blízko hraníc s Rakúskom, asi 70 kilometrov severovýchodne od mesta Bolzano. (hollci)
Reklama