Režie:
Dan WlodarczykScénář:
Jan StehlíkKamera:
Alexander ŠurkalaHrají:
Tomáš Masopust, Denisa Demeterová, Petr Lněnička, Ladislav Goral, Rozita Mertová, Koloman Baláž, Mirek Kotlár, Táňa Pauhofová, Václav Helšus (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Franta pracuje na pile a ve volném čase se s kamarády toulá po šumavských lesích. Do jeho života náhle vstoupí Romka Marie, která pracuje jako zdravotní sestra. Jejich vztah je však od začátku problematický. Marii chce rodina provdat za podnikatele Dunu, Frantovým rodičům se zase nelíbí barva její pleti. Zbytečné násilí a nečekaná rozhodnutí hlavní hrdinky vztahu příliš nepřidávají. Dokáže láska překonat opovržení, předsudky, a hlavně neochotu obyvatel dříve poklidného maloměsta tolerovat nonkonformitu obou mladých hrdinů? Film se nesnaží objektivně posuzovat vztahy mezi českou většinou a romskou menšinou. Spíše vypráví poutavý, osobitý a civilně zpracovaný příběh o lásce mezi rozháraným chlapcem a sebevědomou ženou. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (39)
Vynikající film, jehož nepochopení v komentářích pro mne bylo poslední kapkou k tomu, abych absolvoval ponižující anabázi hodnocení 200 filmů a celého přijímacího řízení a mohl k němu taky něco napsat. Žádní známí herci, jen samé neokoukané tváře, které si s sebou nenesou pachutě z předešlých rolí (aspoň pro mě). Hlavní představitelka trochu kolozubka, ale ještě se bohatě vejde do hranic velmi dobrého vkusu (a především dobře hraje). Hlavní hrdina skutečně moc krásy nepobral (hlavně nos, na ten jsem se nemohl vynadívat), ale o tom to bylo: člověk pak snáze věří, že je to skutečný příběh, a ne nějaká vyvoněná prošpekulovaná slátanina. Film se v otázce soužití s cikány celkem zdařile vyhýbá schématům, a to přes to, že je vlastně celý vystavěn na terénu, kde se to schématy jen hemží (takže, ona tam ta schémata jsou, ale zobrazená jako schémata, a tudíž neruší). Jedinou výjimkou z právě řečeného je to, že prostě romák musí jezdit v žigulíku, i když floutci, jakým byl bratr hlavní hrdinky, už nejmíň 10 let jezděj v něčem úplně jiném. Spíše než romantickým bych film nazval psychologickým v tom nejlepším slova smyslu. Například scéna, kdy bratr hrdinky přijde do domu rodičů vyreklamovat svou sestru a rodina poslouchá za dveřmi jejich rozhovor, při kterém se rozplývá dojem, že dívka je vlastně normální a naopak se utužuje původní schéma, že cikáni jsou póvl (ačkoliv jen my, diváci, v tu chvíli víme, že to tak není), je jedna z vrcholných scén filmu, při které mě mrazilo v zádech. Současně tady nikdo cikánům nenadržuje, cikáni se i mezi sebou nazývají cikány (to je mi sympatičtější než to překorektnělé "romové"), je jasné, že zápletka musí obsahovat prvek násilí, ne proto, že by to bylo klišé, ale prostě proto, že oni jsou takoví... Nakonec i hlavní hrdina se ke své lásce dostal skrze použití násilí, a to je možná mnohem psychologičtější moment, než následná bitka. Je tam krásně vyobrazený ten kontrast mezi gádžou, co už je tak zblbý konzumem a tak rozmazlený pohodlnou společností, že hledá svou identitu v indiánství (nikdo to sice ve filmu nekritizuje, ale vidíme sami, jaký je to nesmysl) a cikánkou, která o tu svoji identitu musí usilovat úplně jinak a z úplně jiného důvodu. Malinko odfláknutý je až víceméně závěr, kde nás tvůrci nechají tápat, jaké byly vlastně přesné příčiny náhlého zvratu, avšak je možné se domýšlet, že pod vlivem rodinných pohnutých událostí se hrdince ještě více otevřou oči a vidí, že se musí pohnout zas o něco dál (to mi napovídá její pousmání u sochy pražského indiána - přesně to bych udělal i já.) ()
Romantický film? Docela těžko. Indián jde absolutně mimo mě, 91 minut údajné romantiky se stává v nedělní večer skoro utrpením. Autoři se typicky snaží zachytit "mezirasový" konflikt, hrotí to ale takovým způsobem, že mě maximálně znudili a zhnusili. Člověk se nemá čeho chytit, jediná sympatická postava je sestřička, ale té taky něco chybí. Zdá se mi, že se tady někdo pustil do něčeho, na co ještě nemá. ()
Indián a sestřička nemusel dopadnout tak blbě (námět je celkem zajímavý), kdyby scénář nenapsal nějaký trotl, který si ani v nejmenším nelámal hlavu s nelogickým chováním postav a prapodivnými mezerami v ději (nebo snad ve střižně tak dlouho stříhali, až vystříhali všechno podstatné?) - např. "Indián" se v noci v návalu sebetrýznění pořeže nožem, kamarád ho najde v lese, v zápětí mu omývá rány u řeky a už je bílý den - to se nám tak rychle rozednilo? Ale tohle je jen malý detail, jiné věci bijí do očí víc. Hlavní hrdinka pracuje v nemocnici jako zdravotní sestra - mohla by se v noci klidně sebrat a odejít ze šichty, když jí kámoška slíbí, že to za ní vezme? Opravdu těžko, natož aby dala okamžitou výpověď a odjela si do Prahy (proč vlastně, to už se taky nedozvíme, závěr vyznívá naprosto nesmyslně - hlavní hrdinka se bez zavazadel stěhuje do Prahy? - Můžeme se jen dohadovat. Vypadá spíš, jako by si na odpoledne vyrazila na nákupy na Václavák). Vzhledem k tomu, že snímek se tváří jako závažná výpověď ze současnosti, jsou to dosti nelogické seky. Nehledě na to, že to vypadá, jako by se děj celého filmu odehrál během několika dnů, maximálně tak dvou týdnů, o nějaké lovestory nemůže být řeč vzhledem k jalovému chování hlavních postav (a nedozvíme se ani, jak daleko vlastně tento "vztah" zašel, zda Marie svému "bývalému" příteli - nebo co je vlastně zač, neboť se s ním nerozešla, ale chovala se, jako kdyby ano - lhala, když mu potvrdila, že spolu spali)... atd. atd. Škoda ztrácet slov. ()
Rasová otázka je stále aktuální problém. Je správné na něj upozorňovat jakýmkoli způsobem, ale tím "jakýmkoli" nemyslím podprůměrný film, který je jedno velké nevěrohodné klišé. ()
Film trochu mimo realitu ostatních filmů, ale jako amatérský film, který si natočej nějací přátelé roztomilé o ničem. Zaujala mne Denisa Demeterová pro civilní hraní a svou krásu, oceňuji účast mé oblíbenkyně Táni Pauhofové a zajímavá postava Ladislav Goral, kterého si pamatuju jak v Bony a klid shání dovezené pornokazety - vždycky jsem si říkal, kde hrajou herci takto malých rolí po dvaceti letech. ()
V titulcích filmu uvedeno: název Indián & sestřička / O indianos the e pheňori. ()
Nenápadný film natočený hodně civilním, až dokumentárním způsobem. Určitě zajímavé a aktuální téma. Scénář není úplně dokonalý, určitě se v něm dají nalézt nějaké mezery (možná způsobené závěrečným střihem). Autor jakoby se bál či z nějakého důvodu záměrně nechtěl vyhranit některé postavy a dotáhnout zápletky. Možná ale právě tím dosahuje velké autenticity, kdy řada situací nemá jednoznačné černobílé vyústění, ale takové "no já nevím...". Řada recenzentů tady komentuje dialogy jako banální, hloupé ... ale vždyť právě taková je ve velké většině realita. Velmi se mi líbil právě první dialog dvou hlavních hrdinů, který byl úplně nesmyslný a nelogický. Ale když uvážíme, že šlo o dva nesmělé a nezkušené jedince, neproběhl by v reálu dialog asi právě tak nějak? Kolik lidí v realitě mluví v ucelených větách a souvětích a mají to promyšlené než otevřou pusu. Výborně napsaná a zahraná je podle mě role Martina (úspěšný Rom) i Tibora (bratr). Kromě určité chtěné "nedotaženosti", která filmu prospívá a dodává autenticitu, bohužel film trpí i nedotažeností skutečnou. Kromě určitých logických děr ve scénáři je to zejména závěr. Nevím, jestli je to prostě jen blbě natočené, ale fakt není zřejmé, jak to vlastně skončilo, zda se Marie definitivně odstěhovala a začíná nový život, či zda je na truc - výletě v Praze. Film ale určitě stojí za vidění a za vlastní názor. Za mě 3,5*. ()
V detailech sympatická, jako celek ovšem vlažná variace na Romeo a Jilii ()
Shlédnuto nedopatřením v es-áčku, od té doby se dívám předem, co budou hrát... ()
Klad číslo jedna: výborně vybraní herci (většinou spíše vlastně neherci) v čele se sympatickou Denisou Demeterovou v hlavní roli. V podstatě všichni Romové tu působí velmi přirozeně. A s tím souvisí klad číslo dvě: Romové tu jsou vykresleni "normálně" - ne jako zloději, ne jako legrační postavičky mluvící lámanou slovenštinou a tvůrci se nedopouští ani druhého extrému, kdy by na ukázkách tanců a písní ukazovali, jak je romská kultura skvělá a úžasná, jak jsou všichni krásně bezprostřední a odvázaní a vůbec jak je skvělé býti Romem. Jenže: Snaha tvůrců neuvíznout v klišé příběhů o lásce bílého muže a Romky je sice chvályhodná, ale je to bohužel zřejmě jeden z důvodů nezáživnosti příběhu i celého filmu vůbec. Ačkoliv jsou tedy načaty některé zajímavé motivy, žádného většího dramatu se nedočkáme. I msta Mariiných bratrů nějak podivně vyšumí. Podivné také je, že důležité momenty nám nejsou ukázány. Třeba postupné sbližování páru - vidíme jak se seznámí na slavnosti, kde nakonec Marie Frantovi řekne, aby se za ní když tak zastavil v nemocnici. To se nestane, naopak za několik minut následuje scéna u rybníka, kde už se chovají prakticky jako normální dávno sblížená dvojice. A přestože všechny následující scény poukazují spíše na to, že jejich vzájemná láska je vlastně platonická, najednou se později dozvídáme, že už spolu spali. A předpokládám, že rozhodně nešlo o úmyslný dějový zvrat scénáře. Tvůrci se také až moc soustředí na vedlejší motivy - třeba postavu Táňi Pauhofové vidím pro ústřední téma zcela zbytečnou. Závěr tedy zní: tématem zajímavý, ale v důsledku nepovedený nudný film. ()
Nikdy neodháněj lásku o sebe, je ji tak málo na světě. Božena Němcová ()
Docela standartní příběh o nešťastné lásce z docela nestandartního prostředí. Filmy s podobným tématem jsou dnes už trochu ohrané, ale i tak si myslím, že byl tento docela působivý. Postavy ale moc zajímavé nebyly, některé byly jednostranné a jiné neměly skoro žádnou osbnost. Prezentace byla taková všelijaká, některé scény byly natočené dobře a jiné zase ne. Herecké výkony byly slušné a hudba se mi z celého filmu líbila asi nejvíc. 6/10 ()
Není to špatně natočené, ani scénář nepatří k úplně nejslabším, ale stále se jedná o přešlapování na místě. Možná autoři chtěli přiblížit romskou populaci českým bílým lidem, ale tímhle se jim to moc nepodařilo. Je to bez barvy, chuti i vůně. 2+ ()
Viděl jsem to v autobuse, když jsem se vracel z Brna po čtyřech dnech strávených na přehlídce amatérského divadla, kde polovina her byla lehce depresivních, takže jsem chtěl spíš vidět nějakou lehkou českou komedii. Bohužel jsem hnedka po prvních dvou, tří scénách odhalil, že se jedná o jeden z těch filmů "českého realismu". Nicméně jsem ho strávil snadno, snad i proto, že mi přišel zajímavej a Romea a Julii jsem si vychutnával (takže mě trochu zklamalo, že nakonec se nezabili) jak to jen šlo. Herectví mi nevadilo, protože jak už jsem zmínil, byl jsem tři dny na přehlídce amatérského divadla a kdyby mi mělo vadit herectví, tak bych na takovéhle akce vůbec nelezl. Indiáni mi přišli zajímavý, protože sám mám kamarády, kteří si prozměnu hrají na kovboje a rýžujou na řekách zlato, Všichni romové pro mě hráli jedinečně, protože se s nimi tak často nesetkám. Nejkouzelnější mi přišla postava starého roma, který umírá - i když toho o něm není moc řečeno, mě bylo zcela jaśné, že je to nejmoudřejší postava ve filmu. Někdo tady shodil scenář, ale ten byl pro mě výborně napsanej a tak... jen je mi líto, že bych o filmu nevěděl, kdybych nejel tím autobusem a nejspíš bych ho nikdy neviděl ()
Reklama