Režie:
Nick LoveScénář:
Nick LoveHudba:
Ivor GuestHrají:
Danny Dyer, Frank Harper, Neil Maskell, Jamie Foreman, Dudley Sutton, Tamer Hassan, Roland Manookian, Frida Farrell, Steven Lawson, Luke Healy, Kara Tointon (více)Obsahy(1)
Příběh Tommyho Johnsona, kterému je něco přes dvacet a jediné pro co žije jsou víkendy. Jeho víkendy vyplňují náhodný sex, drogya občas se někde s někým porvat. Vlastně kdekoliv a s kýmkoliv. Tomyho život se odehrává mezi bitkami a sexuálními scénami. Obsese z násilí u něj pomalu přechází v noční můra a Tommy se dostává do stavu, kdy se sám sebe ptá, jakou cenu má jeho život. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (184)
Football Factory je vlastně jen přehlídka exotů a vypatlanců, jejichž IQ se pohybuje na hranici neandrtálců, tedy zhruba jako u hráčů Manchesteru United. Po celou dobu jsou k mání dialogy tak vulgární, že i já, politováníhodný starý dlaždič, jsem se občas červenal :). Střídání scén rvaček, násilí a fetování je až téměř fádně pravidelné, o nějaké konstruktivní zápletce pak zde nemůže být ani řeč, pač je to celé prakticky jen sešroubované z volně navazujících scének ze života právě těchto bezduchých existencí a nakonec ani "filozofické" vsuvky ústředního hrdiny nad smyslem života na mě příliš nezabraly. Takže z filmu jako celku mám docela rozpačité dojmy.Proč tedy nadprůměrné hodnocení? Jednak jsem obrovský fanda fotbalu,anglické ligy především. Jednak Footbal Factory naplno vystihl atmosféru života Hooligans, je to trefně syrové, drsné a nekompromisní a především živelně britské. Jednak se tu autoři s ničím a s nikým nemažou, tak jak to funguje v reálném životě. Jednak to má spád,šťávu a vůbec to nenudí. Jednak tu jsou výrazné a nenudící postavy,které vynikly i díky skvělým hercům. A především, celý film pojednává o fanoušcích božské a pro mě nedotknutelné a neporazitelné (tedy většinou neporazitelné) Chelsea, takže já osobně nemám co řešit 8D ! Já si zkrátka myslím, že ikdyž Football Factory po filmové stránce příliš nefunguje, má hodně co nabídnout a především, dokáže pobavit. ()
Hlášky: Tommy Johnson: - "Není na mně nic zvláštního. Jsem jen další znuděnej chlap před třicítkou s mizerným zaměstnáním, kterej žije jen pro víkendy. Náhodnej sex, zředěný pivo, šizený drogy. A čas od času někomu vykopu duši z těla." & Tommy Johnson: - "Můj děda Bill Farrell nás naučil pít. Vykládal nám historky o válce, o tom jak bojoval, aby Británie byla Velká. Podle něj byly bitky na fotbale sranda v porovnání s válkou s Němci. 'Válčili jsme s nimi na plážích, bojovali na březích...' I když se opakoval, v jednom měl pravdu. Jsme ostrovní rasa. V tomhle jsme nejlepší. Není to o barvě kůže, ale o tom pocitu stát v první linii. Je to fakt, mě prostě baví se rvát." & Tommy Johnson: - "Jeden ze starý party už se nevrátí. Bright dostal sedmičku a koule mám tak nakopaný, že příštích pár měsíců budu rád, když se vychčiju. Po tom všem se fakt musíte ptát sami sebe, jestli to stálo za to. Jasný že kurva stálo!" ()
Předpokládám, že tento film byl u kritiků i diváků velmi úspěšný, poněvadž filmy o choromyslných (dementech) úspěšné bývají. Toť snad výstižně podaný můj názor na tuto nižší formu lidí a problémy s nimi spojené. Strašně rád bych se o tomhle rozepsal na několik stran, ale to si zas můj koment nikdo nepřečet. Jinak film velmi pěkně natočený, přesvědčiví herci i ta správná atmosféra. Sice film asi neposkytne těmto chorým mozkům žádné ponaučení a asi ani zatím nedefinované mladší vrstvy nepřinutí k hlubšímu zamyšlení, ale i tak jsem spokojen. Možná i ten závěr mohl být trochu pesimističtější a mravokárnější. ()
Šťavnatá ostrovní záležitost. Žádné sentimentální kecy a hollywoodské hvězdičky, za to rázný slovník a Danny Dyer a jeho "fokin' Cockney accent". Rozhodně lepší než Amerikou nasáklý snímek Green Street Hooligans. Tento film vcelku podařeně ukazuje anglické hools, kteří to všechno kdysi začali. Dannyho Dyera tenhle filmek katapultoval mezi anglické filmové celebrity a zasloužil se o dvě dokumentární série o opravdových hooligans. Zvláště The Real Football Factories International stojí za to. "Je to lepší než orgasmus." "... jako sex s dvěma holkama." - říkají tam borci z celého světa. Nevím, nebudu zkoušet. ()
Obdoba našeho Non Plus Ultras, ale daleko lepší a mnohem líp propracovaný. jestli budete čekat že uvidíte nějaký bitky na stadionu nebo záběry ze zápasů, tak se mýlíte, fotbal je tam jenom jako záminka výjezdu do nějakýho města a někomu tam rozbít pořádně hubu, nejlépe hooligans toho druhého klubu. Celej film je vlastně vyplněn různejma malejma bitkama a čeká se na tu pořádnou finální bitku s největším nepřítelem z millwallu a ta stojí za to. Všechny bitky jsou udělaný celkem reálně, občas se objeví i rozkopnutí držky a nějakej ten rozmlácenej ksicht a do toho hraje skvělá muzika a dokonce je tam i nějakej ten děj a někdy i vtipný scény, což film příjemně zpestří. Možná to neni úplně na plný hodnocení, ale mezi sportovníma je to jeden z nejlepších filmů a ještě ten vostrej konec. "Koule mam natržený takže si nejmíň měsíc nevrznu. Po tom všem by se člověk měl zeptat sám sebe jestli to stálo za to. Jasně že stálo!" ()
Galerie (20)
Zajímavosti (15)
- Když se film promítal v Malmö ve Švédsku, skončilo to rvačkou mezi fanoušky Malmö FF a Helsingborg IF. Po tomto incidentu byl vydán zákaz označení klubové příslušnosti v kině. (don corleone)
- Vlajka fanoušků Chelsea, která visí na zadním skle autobusu byla údajně autentickým dárkem jednoho z bývalých členů tvrdého jádra Headhunters. Nick Love ji použil, i když je ní zobrazen Totenkopf. (don corleone)
- Natáčalo sa na autentických miestach po celom Londýne vrátane lokalít ako Surrey Quays Station či Piccadilly Circus. (MikaelSVK)
Reklama