Režie:
Dagur KáriKamera:
Manuel Alberto ClaroHudba:
SlowblowHrají:
Jakob Cedergren, Nicolas Bro, Tilly Scott Pedersen, Morten Suurballe, Bodil Jørgensen, Nicolaj Kopernikus, Anders Hove, Kristian Halken (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Mladík Daniel je outsider, jak má být. Oficiálně nevydělává žádné peníze, neplatí pokuty ani dluhy. I benzin do svého starého fiata 600 si kupuje po půllitrech. Je však celkem spokojený. Občas nasprejuje na zakázku pro zamilovaného vrstevníka graffiti se jménem jeho vyvolené a to mu stačí k živobytí. Dokud spolu s dalším podivínským přítelem, zvaným Dědek, nepozná nekonformní dívku Franc, prodavačku v pekařství. Vše se začne měnit a přibydou nečekané existenční potíže. K osudům vlastně stále ještě nedospělých lidí se připojuje i souběžný příběh dobře situovaného, leč k smrti znuděného soudce. Islandský režisér Dagur Kári na sebe upozornil debutem Albín jménem Nói, jehož protagonistou byl dospívající a "poněkud netypický" mladík. Reálie městečka na břehu islandského fjordu nahrazuje v novém Káriho snímku dánské hlavní město. Ale nový příběh nemá zdaleka tak dramatický oblouk. Vyprávění ozvláštňuje je zejména použití černobílého materiálu. (MFF Karlovy Vary) (oficiální text distributora)
(více)Recenze (40)
Môžete mať takmer všetko, a budete sa hľadať. Môžete mať takmer nič, a budete sa tiež hľadať. Cieľom hľadania je ale vaša cesta. Čím skôr si to uvedomíte, tým lepšie si môžete vychutnať život. Všetko to proste plynie. Veci do seba zapadajú a retrospektíve to dáva dokonca aj zmysel. Čiernobiely svet a zrazu jeden farebný okamih. A o tom to je. Uvedomenie. // Najbližšie, keď budem v kaviarni s dievčaťom a vonku sa bude prechádzať slon, a mne to nebude divné, budem vedieť, že je tá pravá. A tá 5* za to, že som počas poslednej scény chytil gitaru a zložil pieseň. ()
Slabina filmu přichází v momentě, kdy se na scénu dostaví soudce (Morten Suurballe). Tedy ne hned, po chvíli. Soudci totiž rupne v kebuli a bez zjevné motivace dalo by se říci rezignuje na svůj současný „konzumní“ či tradiční způsob života. Většina motivů točících se kolem soudce je pak plná rozjímání, přemítání a popravdě řečeno ničeho. Prázdnota a nuda gigantických rozměrů, která vás opravdu nemile překvapí v poslední třetině filmu, sráží celý projekt na lopatky. Kdyby šlo o pět minut vprostřed filmu, bral bych to, ale když má člověk chuť z kina odejít a když tak neučiní, tak toho následně litovat – to už je silné kafe. Více textu na FILMKABI.NET ()
Musel jsem si to chvilku nechat projít hlavou... Prvotní dojem úžasný ! Trochu mi vadil ten soudce - jeho postava tam určitý smysl měla, ale sám nevím, jestli mu bylo věnováno málo prostoru na jasné vyznění smyslu nebo ho tam bylo zbytečně moc na úkor hlavní linie příběhu. Námět není zrovna originální, ale je tam spousta hezkých originálních nápadů. Určitě je to film, na který jen tak nezapomenu. ()
„Co se stalo?“ - „Mám koláč v troubě!“ - „Je to spálený?“ - „Ne! Jsem těhotná! Udělala jsem si 6 testů a všechny jsou pozitivní!“ - „Myslíš negativní...“ Daniel žije ve svém světě. Ať už zrovna vysvětluje příjmy, tankuje do flašky, balí sjetou pekařku, odolává svodům její matky (proč mi žádná Dánka nenabídla sodovku?!), žádá o pomoc lakomého otce („Dítě není nic než potíže!“) či je postrachem pro starší spoluobčany. Snad ještě vtipnější je Dědek, kamarád k nezaplacení (geniální Nicolas Bro), u jehož zkoušek na rozhodčího jsem se svíjel smíchy. Bohužel, parádně rozjetý film časem ztrácí šťávu a snaha o přesah (atmosférou nepasující fokus na soudce) dojmu spíš ubírá. Škoda, Káriho Fúsi u mě stále vede, Outsider bude za slušné 4*. „Ty nemůžeš bejt otec!“ - „Dík za podporu.“ - „Humanita je zhouba, rakovina šířící se po celým světě. Na to nemůžeš přispívat. To je od tebe nezodpovědný! Podívej se na děti. Jsou tlustý, nechutný, se zničenejma játrama a cukrovkou! A nic nevěděj! Vytvářej nové druhy! Buď oni nebo my!“ ()
Film o štěstí, neštěstí, lásce a zklamání...takových už bylo hodně, ale přesto na mě tento působí jinak, nemám pocit, že už jsem to vše viděl tisíckrát. Čím to je? Snad tím, že je černobíly? Těch ale je obzvláště v poslední době spousta. Tak snad přesvědčivými hereckými výkony? To by ještě taky nebylo nic zvláštního. Možná tím, že neuvěřitelě lehce přechází mezi nezávaznou a nápaditou komedií a mezi filmem až místy symbolickým. Nevím, ale důležité je, že to, dle mého názoru, všechno dohromady funguje. ()
Galerie (10)
Zajímavosti (1)
- Ocenění: Edda (výroční islandská cena) 2005: nejlepší film, nejlepší režisér, nejlepší scénář, nejlepší hudba. [LFŠ 2010] (Krouťák)
Reklama