Režie:
Terrence MalickScénář:
Terrence MalickKamera:
Emmanuel LubezkiHudba:
James HornerHrají:
Colin Farrell, Q'orianka Kilcher, Christopher Plummer, Christian Bale, August Schellenberg, Wes Studi, David Thewlis, Yorick van Wageningen (více)Obsahy(2)
Roku 1607 připlouvá do Nového světa ke břehům Virginie anglická loď. Na její palubě se nachází spoutaný kapitán John Smith (C. Farrel), který má být krátce po přistání popraven za pokus o vzpouru. Je však velitelem výpravy, kapitánem Christopherem Newportem (C. Plummer) omilostněn a pověřen navázáním kontaktů s místními domorodci a získáním zásob pro nadcházející zimu. Na své cestě je zajat a život mu zachrání dcera indiánského náčelníka Pocahontas (Q. Kilcherová). Oba se do sebe zamilují, Smith Pocahontas učí svůj jazyk a ona mu zase ukazuje krásy svého světa. Jejich láska je však ohrožena, když začnou narůstat konflikty mezi nově vzniklou kolonií Jamestownem a indiány, které přerostou v otevřený boj… (Česká televize)
(více)Recenze (641)
Na tenhle film musí být nálada. Stejně jako Tenká červená linie od stejného režiséra byla hodně rozvláčným a pomalým filmem, i tento snímek si užijí hlavně diváci, kteří nechají jednotlivé záběry pomalu proplouvat svou hlavou. Doma jsem si v sedačce tedy udělal maximální pohodlí a celých 130 minut pro mne bylo velice příjemným zážitkem - dokonalá vizuální slast. Dalo by se říci, že jestliže sledování zelené uklidňuje oči, pak sledování filmů Terrence Malicka uklidňuje duši. Film má skvělou atmosféru, a bezmoc prvních kolonistů Virginie se mi již v prvních minutách zakořenila do podvědomí, jako bych útrapy prožíval spolu s nimi. O chvíli později již začne herecký koncert Colina Farrella a Q´Orianky Kilcher, který prostě nemá chybu. Těžko uvěřit, že hlavní hrdinka ještě ani nebyla plnoletá, protože jak její tělo, tak herectví tomu plně nasvědčují. Trochu více jsem pak čekal od Christiana Balea, ale na druhou stranu: dokonalý snímek jsem nečekal. Nový svět lze tedy doporučit všem mírumilovným povahám anebo alespoň lidem, kteří v sobě dokáží klid na dvě hodiny objevit. Nic pro akční fajnšmekry... ()
krásne poetický film, ale rozhodne nie pre každého ()
I přesto, že Nový svět nemá dramatický spád, ani není plný zvratů, tak jsem byla přikovaná k sedačce. Nadchla mě dokonalá kamera a její netradiční záběry. Zajímavostí je, že vše bylo snímáno z ruky a pouze při denním světle. Vznikl tak naprosto přirozený obraz umocněný silnou orchestrální hudbou. Terrence Malick divákům naservíroval pouze jednotlivé vize kolem velkého příběhu. Vizuální stránka hrála největší roli, a to se mi líbilo. Mlčeti zlato :) film nebyl nacpán zbytečnými dialogy, ani nucenými scénami. Naopak některé scény dramaticky usekl. Velice pozoruhodný a originální snímek, který by stál za větší pozornost. ()
Krásná lyrická love story, ve které nejde ani tak o historické reálie jako spíš o city a emoce. Vyzdvihnout musím i excelentní výkon Q'Orianky Kilcher, která leckdy zastiňuje i své zkušenější kolegy. Malick natočil "jiný" historický film než na jaké jsme zvyklí. Jiný ovšem neznamená špatný, právě naopak. ()
Jedna velká lyrická báseň o lásce doprovázená příjemnou hudbou, zajímavým prostředím v atraktivním historickém období s vynikajícími herci. Snímek mohl být o něco kratší, nedovedu si představit režisérskou verzi, když už 135 minut bylo ažaž. ()
Takové filmy jako točí Malick, nebo jaké točil Tarkovskij či Vláčil by snad ani neměly být recenzovány. Jejich zamýšlený efekt na diváka je zcela odlišný, než jaký má 99,99% procent ostatních filmů. Nejedná se o přímočaré odvyprávění příběhu, ale o mnohovrstevnatou, nelineární, meditativní pouť osudy několika postav, jež na diváka nepůsobí pouze při sledování filmu, ale zanechávají v něm, je-li k tomu přístupný, nesmazatelný otisk, který rezonuje v jeho mysli ještě po dlouho dobu. Příběh samotný není důležitý, důležité jsou přesahy a souvislosti v jakých se film odehrává. V Novém světě se přemítá nad vírou, láskou, či smyslem života. Témat se však dá najít mnohem více, protože film je nejdendnoznačně uchopitelný a jakmile je natočený, dá se říci, že žije vlastním životem a dá se vykládat na nespočet způsobů. Osobně jsem byl Malickovým vyprávěním okouzlen, byť zejména částí ve které je ztvárněn její vztah s Johnem Smithem. Druhá část je již méně zajímavá. Zklamáním pro mne je angažmá přeceňovaného skladatele Jamese Hornera, který zde opět vykrádá sám sebe, tentokrát Statečné srdce. Naštěstí zůstala většina jeho hudby nepoužita a namísto něj jsou ke slyšení nepoměrně propracovanější kompozice Richarda Wagnera a Mozarta, které přeci jen komplikovanému epickému stylu sedí mnohem více. Vzhledem k slabší, byť důležité druhé části, a Hornerovi tedy dávám jen čtyři body, i když si myslím, že u takového díla je jakákoliv hodnocení irelevatní. ()
Taková realistější verze Pocahontas- okleštěně řečeno. Nový svět se vstřebává pomalu, ale zato s dlouhotrvajícím účinkem. Je to rozvláčné, melancholické a lyrické dílo, které vypráví sílu lásky a ukazuje nám krásy přírody. Film není pro každého, zvlášť' pro toho, kdo očekává akční řežbu. Naprosto oprávněná oscarová nominace pro kameramana Emmanuela Lubezkiho. 77% ()
HUDBA: James Horner; Naprosto souhlasím s komentářem, který napsal uživatel RENTON! ()
Svébytně pojatá legenda o Pocahontas. A také příběh o setkání dvou rozličných kultur a jejich oboustranně osudovém střetu s novým světem. Především ovšem úvaha o rozdílu mezi láskou a zamilovaností. O zmaru, o vnitřním naplnění, o osobním hledání místa ve vlastním světě. Filmová poezie. Příroda ve své přirozené prostotě. Poutavá hudba... "Did you find your Indies, John? You shall." - "I may have sailed past them." ()
,,Tak co Johne? Už jsi našel tu svoji Indii? ''---- Kdysi dávno předávno jsem se zamiloval do knih Johna Steinbecka. A to tak moc, že v dobách dřevních, kdy než člověk odeslal e-mail musel poslouchat kakofinii zvuků vytáčeného připojení a kdy kupovat cokoliv přes internet bylo jedno velké dobrodružství jsem se rozhodl si pořídit všechny jeho knihy. Podařilo se. A já se na ně vrhl na jednu po druhé. Ne však v chronologickém uspořádání jak je psal, ale jak mi přišly pod ruku. A jak jsem jich měl přečteno stále více, postupně přede mnou rostl tvůrčí duch spisovatele. U starších děl jsem si všímal hrubšího popisu postav u těch pozdějších jejich rozvinutí do nejúžasnějších detailů i opakování oblíbených motivů. V každé z knih jsem však postupně cítil ten známý rukopis a věřím, že neznat mezi několika knihami jména autorů, ty Stenbeckovy bych určitě identifikoval. A tohle jsem si uvědomil prakticky v tom všem samém u tohoto filmu. Malick je také jasně identifikovatelný. Má jasný rukopis. Poznáte to hned od první minuty filmu. K nahlas divákovi sdělovaným myšlenkám Malick přikládá vizuál z nějž se prostě posadíte na pozadí... Už jen ten příjezd korábů k Virginii roku 1607, kamera kroužící kolem Plummera a anglických vojáků na palubách lodí... (také jste tam cítili Nolteho a Travoltu ?:-) před vyloděním na Quadalcanalu ? A pak ty lužní lesy a indiáni.... A Q'orianka Kilcher u níž bych věřil úplně všemu snad jen ne tomu, že se tahle exotická kráska narodila V Německu... Nevím, kde Malick tuhle krásku vyhrabal, kde o ni zavadil, ale nic lepšího už asi snad ani nemohl najít... Byla opravdu překrásná. Ačkoliv příběh o ,,princezně z Nového světa Pocahontas'' se v reálu odehrál krapet jinak, hlavní dějovu a historickou linku Malick držel. A kdo ho zná a jeho tvorbu, ví dobře že spíše přes dokonalé reálie a historickou věrnost na to Malich chodí přes srdce, přes duši... Okouzlen láskou, okouzlen přírodou... Kdo ví na jaký film jde koukat, nemůže mu připadat dlouhý či nudný. Přesto bych tentokráte asi něco malého vytkl a to, že film byl v lecčemž stejný. Svojí strukturou se dost podobal jak Tenké červené tak dalším jeho filmům. Procházení vysokou travou, otáčení se zpět za kamerou či hlazení vlnící se trávy rukama už na mne nepůsobilo tak zabijácky jako poprvé. A ačkoliv mám stejně jako u Stenbecka chuť vidět celého Malicka, tohohle se trochu bojím. Že ten pocit budu mít znovu. že se budou měnit jen historická období a jména... Ale třeba se pletu... Farell mi tu nějak nesedl, ale Bale byl svým minimalistickým hraním dokonalý... A Samozřejmě Plummer, kterého mám moc rád. Bylo úžasné vidět jak mužové po mnoha peripetiích a strádání dopluli do Ameriky aby tam v nové vysněné zemi zase jen a jen strádali. A pak se někteří sebrali a jeli pro zásoby do Anglie, přes půl světa v kocábkách na něž by normální člověk nevlezl ani na Jadranu.... A pak ti vyšňoření měšťané, v renesančních ohozech jak se procházeli po bahnité půdě pevnosti obehnané přiostřenými kůly jak nějací vzácní ptáci aby na ně nemohla divá zvěř... Dokonalé. Dávám za 4 kukuřičné klasy, ale tentokráte to bylo jen tak tak... * * * * () (méně) (více)
Terrence Malick je výraznou osobností současného filmového průmyslu. Mnohými je uznáván, mnohými zůstává nepochopen. Uklidňuje mě, že v té druhé skupině nejsem sám. Soudě podle zdejšího hodnocení, které připomíná jízdu na horské dráze. Kdybyste viděli, jak absolutně rozdílná hodnocení se zobrazují u mé dvacítky oblíbených uživatelů, ani by vás nenapadlo, že jsem si je vybral pro podobný filmový vkus... Ovšem k věci. Je to pomalé. Všechno trvá až příliš dlouho. Záběry, scény, monology, dialogy, celý film je zbytečně dlouhý. V zajímavostech jsem četl, jaké podmínky při natáčení Malick stanovil. Podle mého vnímání lyriky těmi vyznačenými body zabil jakoukoli naději na úspěch. Což ještě nutně neznamená, že je Malick osel. Tím jsem možná já, poněvadž to třeba lyrikou na diváka působit nemá. Ale co jiného to potom má být? Ne ne, nezlobte se na mě, leč u tohoto filmu jsem se silně nudil. ()
Terrence Malick patří mezi nejvýraznější filmaře současnosti, kterému dost lidí přezdívá ´´ filmový básník ´´. Jeho filmy jsou filozofické, obsahují jistou formu symboliky, mají velmi pomalé tempo a především Malick je ten filmař, který vypráví především vizuální stránkou. Už dle těchto pár informací je jasné, že Malick je ten tvůrce, který není pro každého. I proto se jeho filmy jako Strom života nebo právě Nový svět dočkávají smíšených reakcí. Na druhou stranu se ovšem dočkávají i nadšených oprávněných reakcí i přesto, že Nový svět do jisté míry opravdu není pro každého. Nový svět je založen na skutečných historických událostech, konkrétně na reálném vztahu indiánky Pocahontas a anglického kapitána Johna Smitha. Tento příběh se dočkal zpracování i například v disneyovce Pocahontas, Nový svět s ním ale má pramálo společného. Jde dost možná ovšem o jeden z vizuálně nejkrásnějších filmů všech dob a především o jednu z nejlepších prací kameramana Emmanuela Lubezskiho. Ten u Nového světa položil základ pro svou spolupráci s Malickem a společně s Lubezskiho schopnostmi a Malickovým citem vznikla vizuálně dokonalá záležitost, která je geniální ukázkou filmové řeči. Nový svět je ovšem dokonalý i v jiných oblastech. Jde o úžasný romantický film s výtečným scénářem a skvělým obsazením. Scénářem, kdy dialogy skutečně zní jako z nějaké básně. Skvělé obsazení, kdy krom Colina Farrella, Christophera Plummera nebo Christiana Balea září především objev v podobě Q´orianky Kilcher jako Pocahontas. Malick je v případě Nového světa mistrem tempa, který přesně ví v jakém tempu nadále postupovat. Nový svět zároveň působí velkolepě a to i přesto, že stál pouhých 30 milionů dolarů (ani takto relativně malý rozpočet ovšem film nezachránil od toho, že se dle očekávání stal finančním propadákem). A také je tu výtečný soundtrack Jamese Hornera, který dost možná patří mezi nejlepší soundtracky v kariéře tohoto fenomenálního skladatele. Malick se nezapře v cílení na příběh, který se točí kolem vztahu člověka k přírodě a průkazu své filozofické povahy. Přitom ovšem nejde o otravnou snahu, kterou chce tvůrce sebevíce prodat své názory. Malickovo filozofické vnímání světa je působivé a velmi snadno se z Malicka v rámci Nového světa může stát jakýsi filmový guru. Ten film emocionálně funguje nejen díky skvěle vyobrazené hlavní romanci a skutečnému silnému příběhu Pocahontas, ale i právě skrze Malickovo estetické a filozofické vnímání. Nový svět je chytrou podívanou, která je po estetické stránce naprosto dokonalá a má skvělé výkony, kdy především funguje stěžejní romance. Zároveň není vyloženě nevděčným, přesto ovšem může působit zdlouhavým, pomalým a do sebe zahleděným způsobem. Je to ale skutečně pravda? Nový svět rozhodně není vyloženě divácky vděčnou podívanou, což ovšem samo o sobě neznamená nic negativního. Dost možná je navíc u Nového světa lepší se tak trochu přestat zamýšlet nad každým jednotlivým aspektem a ten film si jednoduše užít a prožívat ho jako celek. A jakmile divák uvidí tu skvělou kameru v přitažlivém prostředí, zaposlouchá se do uším lahodícího soundtracku a časem definitivně téhle úžasné záležitosti propadne, teprve v ten moment si divák uvědomí, že svůj souboj s tímhle filmem vyhrál....... () (méně) (více)
Keď sa na záchod pozriete s vonku, vyzerá to pekne, naleštená misa, všetko sa ligoce. Keď sa pozriete dnu, je tam hovno. Presne toto sú moje pocity s tohto filmu. Spomínam si, že ešte v dobe vydania, čo už je pekne veľa rokov dozadu, som sa chcel na to pozrieť, ale réžia Terrencea Mallicka od toho odradila a bál som, že to bude natočené presne tak isto, ako jeho nezáživná, ale pekne vyzerajúca, Tenká červená čiara. Po rokoch ten strach prešiel, vyrástol som do výšky aj do šírky, nabral odvahu, pozrel si to a zistil, že Nový svet nie je taký istý, ako Tenká červená čiara. Je to ešte nudnejšie. Pri tom by to mohlo byť také dobré. Mám rád tento príbeh, ktorý tu bol v rôznych formách už milión krát, mám rád obdobie v ktorom sa film odohráva, mám rád Colina Farrella, Christiana Balea, hudobného skladateľa Jamesa Hornera, kameru Emmanuella Lubezkiho, ale Malick všetky tieto esa nenechal vyniknúť. Farell nezáživný, Bale nevýrazný, Kilcher neoslní, Horner ani neviem, že tu je, kamera musím uznať, že je fajn, tak isto aj vypráva, či kostýmy, ale je to tak nechutne a chaotický zostrihané a napísané (dialogy sa tu takmer ani nevedú, no vnútorných monológov tu je hromada), že to takmer unudí k smrti. Niekedy mi to pripadalo, že je to riadne psycho. Pýtate, sa že prečo nedám, ešte menej ? Asi preto, že to vyzeralo pekne a záver sa mi páčil, v niektorých častiach ma to dokonca aj bavilo, ale to sú skutočne len vybrané kúsky. Zatiaľ čo rozprávková Pocahontas mala srdce, tu ho Malick chladnokrvne vytrhol. 50% - 2* ()
Hezky se na to kouká, ale jak je asi Malickovým zvykem - je to velmi pomalé a rozvleklé. Vzhledem ke kladnému hodnocení zde jsem čekal o něco víc. ()
Krásná filmařina; poetičnost nového tisíciletí. Nádherně pomalá, laskavá a duši očišťující cesta, která je otevřena všem citlivějším divákům. Více takových snímků! ()
DVD/// Obsazení 6/10 Děj 4/10 Hudba 5/10 Efekty 10/10/// +obraz, výprava, obsazení, samotná Pocahontas a její příběh -děj, slabé herecké výkony, bez emocí, i atmosféry, hudba/// Pro mě jeden z nejočekávanějších filmů skončil mírným zklamáním, neřknu-li přímo fiaskem, ale to by bylo silné slovo. Tak trochu jsem doufal, že vím do čeho jdu. Hlavně po příběhové stránce je film v pořádku, drží se skutečnosti. I když v závěru jsem si řekl " Historie! A s indiány! Tenkrát to asi byla pěkná nuda" Ne skutečně. Neznám film, s touto tématikou který by nebyl zlý a krutý. Toto je snad první výjimka a absence tohoto a především emocí je silně znát. Ano pokud už se nejedná o "popkorňák" a nebo akcí nabytý film, čekal jsem aspoň emoce, spoustu emocí. Výsledek mě však nechal chladným. Hlavní důvod proč byl pro mě film jeden z nejočekávanějších, bylo obsazení. Vidět Farella a Ch. Bale v jednom filmu, předpokládaje, že budou stát proti sobě, bylo něco co jsem si nechtěl nechat uniknout. Ovšem tohle je i první film ve kterém ani jeden z nich nezazářil. Oba jsou sice sympatičtí, ale nevím jestli je to chyba scénáře, prostě nemají ani tolik prostoru pro akci, jednání a své výkony. A to sou oba na plátně poměrně dlouho. Celému filmu rovněž neprozpívá slabší hudba. Občas zazní lahodné tóny, ale v porovnání s obrazem je to jen slabá část filmu, bez výraznějšího zapojení do děje. Celkové to rovněž výsledný dojem z filmu sráží a tak jediné co skutečně zůstává je přenádherná krajina, doplněná o nejnemyslitelnější detaily té doby, prostě ráj na zemi. První polovinu jsem si skutečně v tomto směru užíval, ale celkové jsem od filmu čekal mnohem více/// Celkem 58%/// ()
Jedním slovem krása. Nechte se unášet krásnou hudbou a kamerou a meditujte. ()
80% - Chvílemi hodně rozvleklý příběh o lásce, kde největší prostor dostává ústřední herecká dvojice. Farrell i Kilcher hrají pěkně, ale možná je trochu škoda, že bylo na úkor této dějové linie trochu zanedbáno lepší vykreslení střetu dvou diametrálně odlišných civilizací. Trochu mě také mrzí, že Christian Bale, na kterého jsem se ve filmu těšil, dostal tak malý prostor, ale jakmile se objevil, byl jsem hned spokojenější... ()
"Nový svět" je bezesporu zajímavý film, který však těžce doplácí na tempo. Pomalé (ne "pomalé", ale "pomalé") plynutí děje způsobuje, že 130 minutová stopáž působí, jako by byla minimálně jednou tak dlouhá. Obvykle nemám s dokoukáváním zdlouhavých snímků problém, ale tady jsem se během poslední půlhodiny za konec přímo modlila. Možná po druhém zhlédnutí zvýším, ale moc optimisticky to nevidím... ()
Mýtu o ušlechtilém divochu a zkažené západní civilizaci sice přitakat nedokážu, ale byť jej považuji za osvícensko-romantický výmysl, tady je představen v takové vizuální nádheře a natolik nezploštěně a věrohodně, že jsem ani nemusel moc zatínat zuby a jen jsem se kochal. Pocahontas/Rebecca navíc rozhodně není nějaká šablonovitá figurka, ale pozoruhodně nevinná bytost schopná velkých mravních rozhodnutí, takže ke kráse obrazu se přidává krása člověkai a dohromady to celé dává film, jenž si určitě zaslouží víc než jen těch 69 procent, která jsou mu dopřána ve chvíli, kdy píši tento komentář. ()
Reklama