Režie:
Michael CurtizKamera:
Arthur EdesonHudba:
Max SteinerHrají:
Humphrey Bogart, Ingrid Bergman, Paul Henreid, Claude Rains, Conrad Veidt, Sydney Greenstreet, Peter Lorre, Dooley Wilson, Joy Page, John Qualen (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Noční podnik Café Américain v Casablance, který vlastní Rick Blain, je jedním z mála podniků, kde se i za druhé světové války dají bez problému sehnat padělané pasy. Právě kvůli falešnému pasu sem přichází Victor Laszlo a Ilsa, milenecký pár prchající před fašistickým gestapem. Blain však v Ilse poznává svou bývalou přítelkyni a tato láska je brzy vzkříšena. Blain chce s Ilsou uprchnout, ale zjišťuje, že již asi není schopen pravé lásky. (Pannonia Ent.)
(více)Recenze (721)
Pre mňa najkrajšia scéna filmu - spievanie Marseilleisy v kaviarni pred nemeckými dôstojníkmi. ()
Nádherná klasika, o které již vše bylo řečeno, takže není třeba nic dodávat, snad jen to, že ten film na mě působí tak moc, že se při scéně, ve které se návštěvníci Rickova baru v čele s Lászlem snaží přezpívat Němce za pomocí francouzské hymny, vždycky , VŽDYCKY rozpláču, a to u filmů moc nebrečím. Takže tak./// Play it, Sam. Play As Time Goes By.......It's still the same old story, a fight for love and glory, a case of do or die, the world will always welcome lovers, as time goes by....... ()
Humphrey Bogart jako Rick Blaine je za poslední dobu postava, která mě doopravdy zaujala. Pro ostatní chladný a věčný samotář, který je ve skutečnosti sice cynický ale velice sentimentální. Milostný příběh patří k těm nejznámějším a hlavně konec podtrhl Rickovo pevný charakter, který pro mě jednoznačně táhl celý film. ()
Motto: "Zahraj to znovu, Same." Ingrid Bergmanová, pro níž to byl pátý hollywoodský film, řekla: "Nemohu se zbavit dojmu, že si Casablanca žije svým vlastním životem. Je na ní cosi mystického. Zdá se, že naplnila jakousi potřebu, jež existovala, ještě dřív, než byla natočena, a které film vyšel vstříc." Nicméně před jejím natočením byla spolu s ostatními herci (Bogieho včetně) přesvědčena, že je to naprosto bezvýznamný film, se kterým ztrácí čas. Taky se nemůžu zbavit určitého dojmu. Přijde mi, že tenhle snímek je obdařen určitou energií, která mu umožňuje nezestárnout. Tato energie nikam neutíká a není vkládána do ničeho, zůstává pečlivě uzavřena v marockém městě (a ještě lépe v jeho jedné restauraci, což myslím Lucas kopíruje ve Hvězdných válkách), kde ti méně šťastní, kteří nemají peníze, známosti nebo štěstí, "čekají a čekají a čekají". Očekávání prostupuje vším kolem tím spíše, že není nikam úniku ("Když je v Casablance prosinec 1941, kolik hodin je v New Yorku?"). Jak to dopadne, nevěděli ostatně ani herci, ani sami autoři. Nakonec z toho však vznikl film, který byl jiný než jiné, nanejvýš aktuální a navždycky trvalý. Životopisy herců, kteří pocházeli z Evropy (Bergmanová, Henreid, LeBeauová, Dalio) ukazují mnohé casablankovské paralely a samotná premiéra filmu se časově kryla se zahájením invaze Spojenců do severní Afriky právě u Casablanky. "Možná je správný čas začít." - "Asi máte pravdu." Vždycky se těším, až československý občan Viktor Laszlo (dle jména asi náležející k maďarské menšině na Slovensku), který nikdy nepřijal výsadu podléhat Německu a rok v koncentráku považuje za poctu na celý život, přikáže zahrát Marseillesu. Je to scéna o to silnější, když aspoň tušíš, o čem vlastně zpívají. "Říkáte 'Třetí říše', jako byste čekal, že budou další." ()
La Marseillaise je výborná píseň a tady se výborně hodí do film. Ve správný čas, ve správném místě. Na druhou stranu hrdiny se často lidé stávají, když jsou na v nevhodný ča na nevhodném místo. No jo La Marseillaise se žádná Maréchal, nous voilà! ani Le Chant du départ nevyrovná. ()
ze všech barů na světě si musela vybrat zrovna ten můj... ()
Další z kultovních filmů u kterého kultovnost nechápu... ()
"Někdo zastřelil majora Strassera." Málokterý romantický film mě tak bavil, ba téměř strhnul. A když si představím, že nepopisuje historii, ale (svou) žhavou současnost! Božská Ingrid sice není zrovna můj ideál krásy (jaksi mi připomínala mou babičku), ale mužská část obsazení neměla chybu - if I were a woman, and I were not around, I should be in love with Humphrey... No ale plný počet přece jen nedám, občas to v ději skřípalo přespříliš. ()
68 let starý film. Věk, který vydá téměř za jeden lidský život a přesto nestárne. ()
Neuveriteľne sa mi to vlieklo, na druhej strane, je úžasné, že ten film vznikol v dobe, keď moja babička bola mladšia ako ja teraz a aj tak je "kompatibilný" so súčasnou dobou. Je to proste klasika, v súčasnej dobe sentimentálna dávka na večer, v dobe vzniku to bolo určite niečo viac.. ()
Čekal jsem limonádu, dostal jsem nádherný příběh milostného trojúhelníku na pozadí událostí 2. světové války. ()
klasika všech klasik, které se sice nedá nic moc co vytknout, ale když to poprvé vidíte až 70 let po premiéře a všichni kolem vás to vychvalují do nebes... asi až příliš veliká očekávání. ()
Kýč, ale krásný kýč :-) ()
Výborná klasika. Čekala jsem od ní ale něco trošku jiného - mnohem větší romantiku. Podle mě je to zkrátka a jednoduše klasické drama, v tom nejlepším smyslu slova. Měl by vidět každý fanoušek filmu, proto musím souhlasit s názory, že pouhých 5 279 hodnocení (k dnešnímu datu) je trapně a smutně nízké číslo. (IMDb - 19. místo) ()
:-( Pro mě to bylo trochu zklamání... sice jsem dala 4 *, cítila jsem z filmu určitou kvalitu, ale nepochopila jsem, proč je kolem toho filmu takový rozruch. Myslím, že v té době vznikaly lepší filmy, i když tehdy měl jistě co říct... A k tomu všemu jsem nikdy nepřišla na chuť Ingrid Bergmanové, která mi leze na nervy skoro vždy, když ji vidím. Bogart je taky stále stejný...Jen Claude Rains mě mile překvapil, zváště, když jsem jeho roli srovnala s Panem Skffingtonem nebo doktorem z Now, Voyager. ()
Vždycky jsem se ráda dívala na černobílé romantické filmy. Mají úplně jinou atmosféru, možná je to tím, že v době jejich natáčení, byly jiné zvyky a tudíž se k sobě i lidé chovali jinak, tak nějak lépe, důstojněji. Dostala jsem se pouze k českým klasikám a až teď objevuji i tyto zahraniční klenoty a užívám si je. ()
Klasika všech klasik. Film sám osobně (bez vší té historie a histerie) je možná tak za slabší čtyři, já osobně ale přidávám pátou hvězdu hlavně za hudbu - Steiner (a Hupfeld!) byli vážně ve formě... ()
Na to, co je romantika, mám jiný názor. Ač se Casablancou ispirovalo nezpočet filmů a je vlstně předlohou pro všechny ty Fantičky a Kofolky, ty mi jsou sympatičtější. Chápu, že moje babička na tomhle filmu mohla ujíždět, ale já už jsem holt asi víc vypasovaná na tu modernější tvorbu. ()
Nejlepší byl falešný Louis Armstrong.. ()
Asi jsem ten film nepochopil. 85% se mi zdá nějak moc. Moje hodnocení, se tedy bude dost lišit od ostatních, ale prostě nechápu proč bych měl dát víc jak 3 hvězdy. Tolika cenami a superlativy ověnčený film, a mě prostě moc nezaujal. ()