Režie:
Gus Van SantScénář:
Gus Van SantKamera:
Harris SavidesHudba:
Rodrigo LoprestiHrají:
Michael Pitt, Asia Argento, Nicole Vicius, Lukas Haas, Ricky Jay, Harmony Korine, Gus Van Sant, Kim Gordon, Scott Patrick Green, Rodrigo LoprestiVOD (1)
Obsahy(1)
Snímek Las Days je zamyšlením Guse Van Santa nad vnitřní posedlostí jednoho talentovaného muzikanta, která ho ničila v posledních hodinách jeho života. Blake, mladý umělec, se zhroutil pod tíhou slávy, úspěchu a absolutní izolace. V domku uprostřed lesů se snaží uprchnout před svým životem, svým okolím a svými povinnostmi. Vyhlíží, naslouchá a očekává vysvobození. Michael Pitt září v dramatu o vynikajícím hudebníkovi, jehož život a kariéra připomínají život a kariéru frontmana skupiny Nirvana, Kurta Cobaina. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (76)
Gus Van Sant sa (čiastočne úspešne) pokúsil dať tú tenkú čiaru medzi genialitou a šialenstvom na plátno, zasekol sa však niekde na polceste medzi "normálnym" a čisto experimentálnym filmom a skončil s týmto obojstranne neuspokojivým výsledkom. Určite zaujímavé, no nie tak psychicky vyčerpávajúce ako to mohlo byť. Film mal byť sústredený na postavu Blakea a jeho interakciu s ľuďmi - väčšina postáv je tu úplne zbytočná a slúži asi len na natiahnutie stopáže a snímok je z tohto dôvodu viac nudný ako hypnotický. Ale nápad isto chválitebný a hudobné vsuvky skvelé. ()
Tak tohle je první filmový snímek, kdy ani po skutečně usilovném přemýšlení nevím, jak ho subjektivně ohodnotit... Výchozí očekávání bylo veliké - zažil jsem coby postteenager nástup vlny grunge i Nirvany a vyjeveně se díval, když na MTv každou neděli večer ve 21:00 CET začínal pořad 120 Minuts alternativního rocku, tam jsem viděl úplně první videoklipy z jejich prvního alba a přelomový klip Smeel Like Teen Spirit, který nejdříve rotoval bez povšimnutí, až se po několika měsících náhle dostal do primetimeu a spustil lavinu, která strhla i mne... Režiséra Guse Van Santa uznávám a jeho filmy mi přináší radost (a to nemluvím jen o Dobrém Willa Huntingovi, ale třeba i o artovém úletu Mé soukromé Idaho, který mě doslova nadchl). Poslední dny jsem však nebyl schopen přijmout... Téměř surrealistický začátek - muž brodící se divokou pustinou, kolem něhož se náhle přeřítí futuristický rychlovlak, iracionalita záběru na spící dvojici, televizor s dokumentem o kumite a v druhém plánu za oknem na muže kopajícího cosi na zahradě... Předlouhé téměř statické záběry, v nichž se téměř nic neděje... Hlavní postava zabírána převážně zezadu, přičemž kamera se často jakoby uhýbá či uvízne na nějakém fixním detailu... Absence dějové složky... Připadal jsem si ztracen jak v ruském artovém filmu...přičemž ale cítím, že mě možná něco míjí... A chvílemi jsem si říkal, že tohle asi snad ani není o Cobainovi... Nevím, zda je to skutečně mistrovské podobenství o umělci utíkajícím před krutým světem do samoty svého domu a vlastní hlavy, mistrná analogie psychické poruchy či jen a pouze nepovedená nudná slátanina... skutečně se nemohu rozhodnout... ()
Statická artová nuda a studená sprcha pro všechny, kdo se na film těšili jako na "Poslední dny" Kurta Cobaina. Van Sant stvořil něco, co se skládá z neúměrně dlouhých záběrů (například na keř), mumlání zfetované trosky (hlavní postava nepronese jedinou souvislou větu) a potulování se po lese či v lepším případě po domě (to už je docela odvaz, dočkáme se totiž několika minutového pohledu na přípravu snídaně). Radím dobře, ruce pryč... Raději si běžte pustit stoprocentní "Unplugged" nebo některý z divočejších živáků ("Reading", "Nirvana Live!"). 3/10 ()
Nirvanu nijak zvlášť nemusím a o Cobainovi a okolnostech jak zemřel toho moc nevím ( kromě toho, že si ustřelil hlavu ), takže nejsem nějakým způsoben ovlivněn. To aby bylo jasno -- Ano, tenhle film může působit jako konzervovaná nuda bez děje, ale po prvních aklimatizačních minutách jsem se dostal do jeho nálady a už mě nepustil. Sledujete poslední dny muzikanta, permanentně sjetého na kaši, jeho absolutní apatii vůči všemu a všem, kterého již pravděpodobně nebaví život a smrt je pro něj vysvobozením. Celý film točen v extrémně dlouhých ( několikaminutových ) většinou statických záběrech, které nenudí především kvůli Michaelu Pittovi a jeho auře. Zklamalo mě, že hudba ve filmu není moc využita, ale ty dvě scény, kde ano, jsou magicky hypnotické ( a navíc dlouhé ) a dostaly se mi hluboko pod kůži. Nasírá něco jako vedlejší dějová linka ( o tom jsem debatoval s Ondrou Vosmíkem, heč ), který se věnuje postavám, které zde nemají žádný význam a nikoho nezajímají....Takže i když bych tenhle film znova vidět nemusel, rozhodně ve mně něco zanechal... ()
Závěrečný díl tzv. trilogie o smrti. Gusi Van Santovi byly tentokrát inspirací poslední dny legendárního Kurta Cobaina. Těžko říct, kde se stala chyba. Třeba pasáž, kde Michael Pitt zazpívá song Fetus a kamera se nejenže nepohne, ale ani se neobjeví střihový zásah. Bohužel tohle už zavání samoúčelností. Má to sice pořád něco do sebe, ale pokud máte po ruce geniálního Slona, sáhněte raději po něm. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (6)
- Ve filmu jednu z rolí ztvárnila i Kim Gordon, basistka a zpěvačka z kapely Sonic Youth, kterou pojilo se členy kapely Nirvana přátelské pouto. (ČSFD)
- Scéna, kdy Blake (Michael Pitt) sedí u bicích a hraje, trvá beze střihu skoro deset minut. (vyfuk)
- Ve filmu se měla původně objevit herečka Selma Blair v roli Nicole. (lucius789)
Reklama