Režie:
František FilipScénář:
Jiří ProcházkaKamera:
Vladimír OpletalHudba:
Karel SkleničkaHrají:
Jan Pivec, Jaroslav Marvan, Dana Medřická, Libuše Havelková, Josef Kemr, Jiřina Šejbalová, Martin Růžek, Josef Gruss, Stella Zázvorková, Alois Dvorský (více)Obsahy(1)
Dramatizace staropražské povídky spisovatele Ignáta Herrmanna je hereckým koncertem Jana Pivce. Herec v tomto filmu z roku 1964 nechal zaznít všechny rejstříky svého zralého herectví, od poloh vysloveně komických až k tónům, zaznívajícím tragickým podtextem. A přestože postava Vavřince Konopky v tomto příběhu zřetelně dominuje, velký herec disciplinovaně ponechal dostatek prostoru i spoluhráčům, především Jaroslavu Marvanovi, Daně Medřické (její jedovatá Petronila je znamenitou figurkou), skromné Libuši Havelkové i bohémskému Josefu Kemrovi a všem dalším. Režisér František Filip zde byl vlastně dirigentem, který dostal k dispozici nádherně sladěný orchestr sólistů... Ale vraťme se do předminulého století. Kampak to asi ten důstojný a dosti tělnatý pan oficiál Konopka peláší? A dokonce běží tryskem a bez klobouku… (Česká televize)
(více)Recenze (89)
Jan Pivec je oficiál berního ouřadu. Zvykl si na megeru Danu Medřickou a oukrop. Jenže žena mu uteče s kurevníkem Kemrem, čpícím manéží a slámou. Nedivme se, že Jan Pivec řekne během filmu asi 200x Ješišmarja. Někdy má nervy tak v hajzlu, že to ani nedořekne! Má věřit revidentovi Marvanovi, co mu sežral kuře od posluhovačky? No kamarád, ale nevim...Má věřit cikánce Šejbalové, co věští ve verších, na stole ptáka maje? A co když se mu ta kráva Medřická vrátí? A do toho sex! A pomůže mu soudní rada Martin Růžek? Jo má snahu, jenže CK právo manželské je neúprosné! Ale nebojte se, dopadne to ...no pan oficiál to přežije. Skvěle zahraný film, pod skvělou režií, plný humoru, drama a filosofie. Skvělá kamera Vladimíra Opletala, vždy neúprosně kompoziční. Proti sračkám z pera Wíewega a režie Hřebejka opravdový skvost. "Pane revidente, ona u vás přespala? No, jo co jsem měl dělat, ale pane oficiále, ve vší počestnosti, v kuchyni na divanu. Na divanu???? Ješišmarjááá!" ()
Tomuhle se říká PERLA (jako třena MEDVĚD s Werichem, USPOŘENÄ LIBRA taktéž, LÁSKA JAKO TRÁM s Šejbalovou atd, atd)! Takovéhle "drobnosti mistrů" když budou reprizovat každý rok, tak se na ně každý rok budu s radostí dívat a myslím, že nejen já! Kolikpak asi inscenací, co v současnosti dávají v neděli na ČT1 se do téhle kategorie zařadí? A tohle fakt není o penězích !!! ()
Jéžišmarjá! Tohle že je film, kterému jsem před 5 lety dokázal udělit 5 hvězdiček? ...na kterém jsem se tenkrát tak skvěle zabával, že jsem si ho tenkrát s chutí pak velmi brzy pustil ještě jednou opakovaně? Moje vzpomínky na Příběh dušičkový byly pěkné, pamatuji si, jak jsem s gustem hltal herecké sólo Jana Pivce, který byl pro mě tehdy v tomto filmu menším zjevením. Už několikrát jsem se chystal, že se na film podívám znovu, abych si ho po čase připomněl a dopsal k němu chybějící komentář. Teď na to konečně došlo a možná, že se za těch pár let ze mě stal příliš náročný divák nebo s rostoucím přehledem v zahraniční tvorbě už prostě některé filmy pro mě nedokážou plně obstát, ale dostavilo se mírné zklamání. Mám rád dobré komedie, ale tato mě s odstupem času až na pár momentů moc nerozesmála, vedle herecké sešlosti ničím dalším neoslovila, prostinký příběh svým dějem i zpracováním působil hodně starosvětsky už i na dobu vzniku a opakovaně si film už určitě nepustím. Když Pivec pronesl své jéžišmarjá poprvé, zpozorněl jsem, když to zopakoval podruhé, potřetí, zasmál jsem se, podesáté už mě to přestávalo bavit, popatnácté už to začlo být otravné a podvacáté se jeden už jen diví, že ten samý vtip ještě Filipa s Pivcem pořád dokola baví... *** Legendární čeští herci nezůstávají nic dlužni své pověstí, Pivec svými poznámkami směrem do kamery vnáší kouzelný ironický nadhled, Marvanův úředík uklidňuje svými poklidnými výroky, Kemr náladu spestří s gustem cirkusového pěvce, zaujme i Dana Medřická coby nezvykle hrubiánská mrcha. Herci svými výkony úspěšně zapalují v této jinak omšelé mlze velké světýlko, nezklamou, ale jsou taky jediným důvodem, proč se na to podívat. Riskantní pokus vytvořit z kratičké povídky celovečerní film tady zase jednou narazil na limity povídkového útvaru. [60%] ()
Film je postavený na vesměs výborných hereckých výkonech. Platí to i pro hlavní roli, která ale mohla vyjít ještě podstatně líp, kdyby Jan Pivec prokázal větší cit pro míru a nepřeháněl to se svým „ježíšmarjá...“, které by i při poloviční frekvenci výskytu bylo pořád ještě dost otravné. V tomhle směru měl být důslednější i režisér František Filip, který měl Pivce usměrnit. -------- V titulcích filmu uvedeno: název Příběh dušičkový čili kterak se paní Petronila Konopková choti svému Vavřincovi a krbu domácímu zpronevěřila. ()
Toto dílo je na tom stejně jako Nerudovy Malostranské povídky, které se nehodí (nehodily) nikam jinam než do novin, kde plní (plnily) funkci čtivě povrchní zábavy pro spestření takových novin. Vydávání podobných děl v knižní podobě je stejné jako prodávat růžová prasátka z porcelánu k dekoraci. Učit se potom o podobně ubohých autorech a jejich dílech ve školách je směšné. Na uměleckých školách se také neučí o porcelánových prasátkách. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (3)
- Filmovanie prebiehalo v Prahe. (dyfur)
- V úvodních titulcích pokračuje název filmu větou „kterak se paní Petronila Konopková choti svému Vavřincovi a krbu domácímu zpronevěřila“. Snímek byl uveden v Československé televizi i promítán v kinech. (ČSFD)
Reklama