Režie:
Ladislav SmoljakHudba:
Pavel VondruškaHrají:
Zdeněk Svěrák, Petr Brukner, Jaroslav Weigel, Genadij Rumlena, Jan Kašpar, Marek Šimon, Robert Bárta, Michal WeigelObsahy(1)
V pořadí objevů čtrnáctá Cimrmanova hra nás zavede do nitra kontinentu téměř nedotčeného civilizací. Čeští cestovatelé se tu setkají s podivným kmenem lidojedů a málem skončí na jejich jídelním lístku. Příslušníci tohoto kmene jsou zvláštní ve dvou směrech: svým vzhledem a svou neobyčejnou učenlivostí. Tyto vlastnosti umožnily Cimrmanovi vyřešit jazykové a inscenační problémy s elegancí, jakou mu ostatní světoví dramatikové mohou jen závidět. Kdyby takové téma zpracoval dejme tomu G. B. Shaw, strávili by diváci v hledišti 5 až 7 hodin. Cimrman tu vystačil (nepočítáme-li úvodní vědecký seminář) s pouhou hodinou. Poprvé v historii Divadla Járy Cimrmana vystupuje na jevišti i živé zvíře. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (217)
Další z těch děl, které má silné a velmi vtipné chvilky, ale celkově je slabší. Dozvídáme se o Járovi Cimrmanovi a jeho výpravách do Afriky, kde také jeden rok pracoval jako přednosta stanice, dovídáme se o jeho obdivu k Josefu Václavu Sládkovi, kterému pomohl se závěrem jeho nejznámější básně. A vsuvka jmelí, kterou herci používají, když zapomenou text a nápověda usne hlubokým spánkem. Něco jiného je, když se zapomene i na slova o jmelí. Hra samotná se věnuje české výpravě do Afiky, mezi domorodce, lidožravce, navíc albíny. Výpravu vede Dr. Emil Žába (dobrý Zdeněk Svěrák), v doprovodu duchovního Cyrila Metroděje (dobrý Petr Brukner), mecenáše, který utíká před rodinou, barona Ludwiga von Úvaly u Prahy (Jaroslav Weigel) a strojník vzducholodě Bohuslav Puchmajer (Genadij Rumlena). Náčelníkem lidožravců je Líná Huba (dobrý Jan kašpar), který má vždy za zadkem Uku (Marek Šimon) a Leleho (Robert Bárta) a vyznačují se neobyčejně velkou dávkou úskočnosti proti členům výpravy. A zase kousavý humor a příjemná zábava, i když už ne tak jako předešlé kousky. Inscence je z roku 2004. ()
1381. hodnocený film: ()
Viz Záskok. 95% ()
Pre mňa jeden z lepších Cimrmanov. Množstvo humoru nemá konca kraja, Sverák, Smoljak a Brukner sú super. Perfektná divadelná hra, pri ktorej som sa fakt že smial. Pekne vyplnená hodina a pol až na nudnejší príhovor pred samotnou hrou. 80% ()
„Bratře, otče, blbče, jdi do háje!“ Copak Afrika, ale jmelí! ()
Nejslabší cimrmanovská hra, která je vlastně o ničem. Děj slabší než obvykle, vtipy téměř žádné - snad jediná vyloženě dobrá věc byl ten trialog o jmelí (copak jmelí, ale jmelí!). Herecky je to ale tradičně perfektní, Svěrák tomu vévodí a z postav jsou skvělí hlavně Ludwig von Úvaly u Prahy a bratr otec Cyril Metoděj. Jeliož jsem prosíravý, tak jsem těch slabších položek ve scénáři našel víc, což je ale škoda, neboť námět má tahle hra perfektní. Měla by se ale pustit muslimskému národu - třeba by přešel ke čtení Bible (je obrázková!) a hned by bylo veseleji. Afrika rozhodně není propadák, ale je to škoda, někdy ten úpadek prostě nastat musel. Za mě 75%. Za přednášku víc, protože výjimečně byla ještě o něco lepší. ()
Přímý důkaz toho, že DJC neztrácelo své kouzlo ani po přelomu staletí a i jeho novější kousky jsou zkrátka bravurní a nenahraditelné. Gagu s Uku a Lele jsem se smál ještě několik desítek minut po skončení hry. ()
Nejdřív jsem si myslel, že se to ponese v duchu výpravy při Dobytí severního pólu. Přednáška tomu nasvědčovala a byla docela vtipná. "Vnučka inženýra Holého, paní Marie Huňatá, rozená Holá... chchch". Začátek hry tomu nasvědčoval, ale pak přiletěli do Afriky. A od té doby šlus. Myslím, že je blbé, když ve hře Afrika je ta část o Africe trapná. Pár solidních fórků se tam ještě najde, ale je to takové jakési nemrlé... a trvá to až do konce. Moc mě to nepotěšilo. "Copak Zlatovláska, ale jmelí!" ()
„Jak k nálezu došlo... Při velkých záplavách v roce 1997 byl zatopen i archiv ochotnického divadla v Železném Brodě. Při jeho sušení a třídění, místní učitel dějepisu Václav Kadavý, jednoho dne – ke svému velkému překvapení – objevil Afriku.“ Potom scénka na tému „házej!“. To by probudilo i vola! A pak sáhl Hrom do police... Tiež sa dozviete, že JC bol priekopníkom internetu (ako vznikla www, počítačová myš a prvý dôkaz zavírenia a dôkaz použitia – či skôr požitia zavináča). Český národ je prosíravý. (a nielen český)! Hádanka: „Co to je?“ Tásemnice se rozhlíží, jestli venku neprší.“ ()
Český národ je prosíravý... ()
Skvělé :) ()
Nevím zda sám dokážu posoudit, nakolik jsem "brífinkový typ"....😃 Co však určitě posoudit dokážu je, že ani tato pozdnější Cimrmanova hra neztratila mnoho ze svého originálního humoru založeného na slovních hříčkách a jazykové komice. Opět je tu spousta hlášek, co časem zlidověly a opět se zde můžeme setkat s řadou odkazů na českou literaturu nebo historii (viz zejména častá zmínka o básníku Josefu Václavu Sládkovi a jeho básni Znám křišťálovou studánku). Co k téhle parodii na badatelské výpravy ještě dodat? "Copak jmelí, ale jmelí!" 😃 ()
4 hvězdičky celkově, ale 5 hvězdiček za hru Opeřený had začlěněnou do semináře (i když to byla jen malá ukázka). Ta se povedla obzvlášť. ()
Až se z afriky vrátím, napíšu potom knihu Český baron mezi lidožravci... -To bude cestopis ? -né, kuchařka ! ()
Jedna z nejlepších cimrmanovských her. Z dévédéček s ostatními hrami bohužel sálá ztráta energie tradičních herců divadla, zde jsou ale vhodně doplněni novou čerstvou lidojedskou krví a je to jen ku prospěchu. Vrcholnými scénami jsou zejména sup vometák a psycho dohadování s lidožravci ohledně osudu Cyrila Metoděje. ()
Jen ****, protože ve srovnání se Záskokem nebo Švestkou je to trochu slabší. Ale pořád je to hodně vysoký nadprůměr a spousta hlášek a scén se určitě vžije. A nezapomeňte:" český národ je prosíravý." :) ()
Pro mě nejslabší Cimrman, ti 2 domorodci to celé táhnou dolů, ale výborný je Geňa Rumlena a jeho nasí*ání se při debatě o možné nefunkčnosti válců :-) ()
Nejslabší zhlédnutý díl. Vtipných částí to pár mělo, ale tak málo...spíš jsem se pomalu styděl, co že to sleduji. 3* za jmelí, angličana v županu a maso tří barev. ()
Jmelího bylo nakonec příliš, jiného vtipu zase pomálu, ale hláška "Cyrile, ty nejsi brífinkový typ," ta nepříznivý dojem trochu zahladila. ()
Hru uvádí velice dobrý seminář o exotickém tématu Cimrmanovy výpravy do Afriky a jeho vztahu k Vojtovi Náprstkovi (rozený Adalbert Fingerhut) a Josefu Václavu Sládkovi. Následuje výborný začátek hry se seznamováním publika o základních parametrech výpravy vzducholodí do neprobádaných končin Afriky. Válců máme dost, čili kdyby jeden kiksnul, tak to prakticky nepoznáme, protože to klidně poběží na jedenáct válců. Tak můžou samozřejmě kiksnout dva, to by to běželo na deset válců. Můžou kiksnout tři, no a můžou kiksnout i čtyři. - A tak dále Bohoušku. - Ovšem upozorňuju, že kdyby jich kikslo jedenáct, tak to ať se na mě nikdo nezlobí, to ten jeden válec prostě neutáhne. - No samozřejmě, to nikdo přece... - No, to po mě nikdo nemůže chtít, abych já s tou vzducholodí letěl na jeden válec! - To po tobě Bohoušku... - To jsme si nedomluvili! - Ale Bohoušku, to po tobě přece nikdo nechce... - To si ten krám řiďte sami, víte! - Bohoušku, přece nepoletíme na jeden válec. - No, to bych prosil, protože ten jeden válec bude mít co dělat jenom s tím, aby pohyboval těma jedenácti mrtvejma válcema. - Mohlo by se v krajním případě stát, že by kikslo všech 12 válců? - Tohle já nemám zapotřebí! Následuje také výborná pasáž hry z letu vzducholodí. Jak je krásné mít svoji rodinu... - Viďte. - ...takhle hluboko pod sebou. Ale po přistání v Africe začíná být hra poněkud slabší, s velmi jednoduchými vtipy a skoro bych až řekl primitivní jako vystupující africký kmen. Přesto, celkově vzato mi přijde, že oproti Švestce se kvalita trochu zlepšila. ()
Reklama