Režie:
Jiří SlavíčekKamera:
Karel DeglHudba:
Julius KalašHrají:
Vladimír Šmeral, Josef Beyvl, Karel Pavlík, Marie Kautská, František Holar, Josef Maršálek, Oldřich Vykypěl, Běla Jurdová, František Klika, Viktor Očásek, Irena Bernátová, Jiřina Bílá, Emil Kavan (více)Obsahy(1)
Zaměstnanec stavební firmy inženýr Beránek se prudce pohádá s polírem Klimešem. Krátce na to ho najdou těžce zraněného. Muž v nemocnici zemře a jeho smrt vyšetřují nezávisle na sobě dva detektivové. Vrchní inspektor Zouplna řeší případ jako vraždu, jeho kolega Šimák se zase zabývá podezřením z černých machinací. Podezřelí jsou všichni z Beránkova okolí: arogantní opilec Klimeš, profesionální vyděrač Bártl, jeho milenka Alena i hokynář Matuška. Skutečný vrah se však ukryl do nervového sanatoria, kde se ukrývají pováleční zbohatlíci. Kriminalistům nezbývá, než nastražit léčku... Kriminální žánr ve filmu u nás po roce 1948 upadl do nemilosti státních orgánů. Detektivní příběhy musely vycházet z třídní podstaty a pachatelem musel být někdo z rad nepřátel socialismu. Tímto přístupem je poznamenáno i detektivní drama režiséra Jiřího Slavíčka z roku 1949. V rolích kriminalistů však i po letech zaujmou Vladimír Šmeral a Josef Beyvl, jehož sté narozeniny si v těchto dnech připomínáme. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (31)
Zase si trochu rozšiřuji obzory ohledně českého filmu, a tak jsem se dostal i k tomuhle, pro mě dříve naprosto neznámému kousku. Vzhledem k době a filmům, které se natáčely v zahraničí, je tohle v podstatě český noir snímek, který má kriminální zápletku klasického ražení, která ale bohužel prostředím trochu ztrácí na vážnosti, i když se autoři o noirové prostředky snaží. Bohužel zde není žádný hrdina, který by snímku vládl. Takhle je to pořád jen takové maloměstské pátrání, kterému rozměr dává hudba, která se snaží gradovat nějaké ty rádoby napjaté scény. V rámci atmosféry to celkem funguje, ale druhá polovina je přece jen slabší a celkem nudná. Na druhou stranu, pořád mám pocit, že na svou dobu a na to, že si Češi hrají s žánrem, který není jejich klasický a který místy stále evokuje filmy pro pamětníky, nakonec vznikl film, který si rozhodně nadprůměrné hodnocení zaslouží. ()
Josefa Beyvla v roli vrchního inspektora si asi málokdo umí představit, ale přeci jen se tak stalo a právě v tomto detektivního snímku. A vypadá v tom vskutku dobře. V době natáčení se psal rok 1949 a tak jasné, na co musel být zaměřen. Třídní nepřátelé byli ve své době ti největší záškodníci socialismu. A protože také byly populární tzv. výrobní filmy, nevyhnulo se to ani tomuto. Tentokrát se příběh odehrává v prostředí stavební firmy a jako v pořádné detektivce se jedná o vraždu. V rámci žánru nelze snímku nic vytknout. Byl nalezen mrtvý muž a tak probíhá vyšetřování. Poklidné až takřka literární vyprávění přináší ucelený a prostý. Snímek v ničem neuškodí ani dnes. A že je pachatel diletantsky označen jako třídní nepřítel? Inu, taková byla doba. ()
Z hlediska žánrového ukotvení - vysamplovaný Čapek, kombinace civilní detektivky a jemně karikované komedie ( dva policisté s odlišnými metodami, první si neustále dobírá druhého a ve finále druhý rozlouskne případ). Z hlediska narativní složitosti/ sytosti - povídka roztažená na délku celovečerního filmu. To celé je obohaceno o agitační významové linky ( tematizace šmeliny, jejího přirozeného propojení s vraždou ). A jako bonus je tu absurdní motiv továrníků organizovaně ukrytých v pohodlíčku psychiatrické léčebny. Film je průměrně natočený, statický a divácky poměrně nevděčný. Žánrová nadsázka je zředěná, atrakce ( akce, napětí) absentují. Kriticky řečeno: Jde o hodně průměrný, až podprůměrný film. Ale přesto mne to v řadě ohledů fascinovalo....více zde...http://blacklsays.blogspot.cz/2012/08/dnes-o-pul-jedenacte-r-jiri-slavicek.html ()
Superbéčkové komunistické krimi. Herci, kromě profíka Deyla, který se tam jen mihne, odvádějí práci jak na ochotnickém představení JZD. Nakonec vlastně vrah je zástupná osoba, vrazi jsou zlí kapitalisté, tedy šmelináři. S tímto mottem bylo natočeno v 50-tých letech i mnoho kvalitních krimi, toto je ale píčovina, které se vyhněte. ()
Ucházející kriminálka - na to, že vznikla v roce 1949, mohla snadno být ještě angažovanější, ale naštěstí není. Obsazení Josefa Beyvla do role vrchního inspektora se mi zpočátku zdálo velice zvláštní, nějak jsem si pořád nedokázal představit, jak zrovna tenhle bodrý chlapík odhalí všechny nekalosti a najde vraha... Jenže postupem času bylo víc a víc jasné, že vše nakonec objasní přece jen o dost kriminalističtější Vladimír Šmeral, a vše bylo v pořádku. Asi nejvíce se mi líbila scéna s nalezením těla a následným prozkoumáváním světlíku. A ta náramně temná Kalašova hudba! Mimochodem Karel Pavlík v roli Koudeláka vypadal, jako by k nám byl seslán z těch nejlepších hollywoodských noirových filmů. ()
Reklama