Režie:
Karin Krajčo BabinskáKamera:
Martin DoubaHrají:
Sandra Nováková, Marie Doležalová, Petra Nesvačilová, Oldřich Hajlich, Erik Kalivoda, Lenka Vlasáková, Mario Kubaš, Filip Blažek, Matěj Ruppert (více)VOD (5)
Obsahy(1)
Letní road-movie o nekonvenčním dívčím přátelství je nejen studií současných dospívajících dívek, jejich iluzí a představ, ale i cestou za poznáním a sebevědomím... Iška, Karolína a Vendula se po maturitě vydávají na cestu bez cíle, důležité je putování samo. Ačkoliv jsou povahově i vzhledově velmi odlišné, působí jako kompaktní trojice: podobná slova, stejný humor a společná minulost. Problém nastává už před cestou: Iška musí vzít s sebou čtrnáctiletého bratra Vojtu. Obstarat si jídlo a cestovat bez peněz není jednoduché, zpočátku však dobrodružné a zábavné. Postupem času ale dívky zjišťují, že někdy to, za co se neplatí, bývá nejdražší. A že dívčí přátelství se rozpadá, nebo se rozpadlo už dávno a ony to jen nechtěly vidět, jako nechtěly vidět svoje opravdové touhy, přání a trápení. A Vojta? Nechá se vtáhnout do hry plné potlačovaných emocí, nevyřčených slov, výbuchů smíchu a pořád ještě silných citů, které nemají nic společného se selankou holčičího přátelství. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (486)
Tak vám nevím. Ten film prostě pohřbívají charakterně debilní dialogy postav. Vztahy mezi nimi jsou často jako na houpačce a divák ani moc netuší proč se tak děje. Prakticky film vyšumí NIKAM a je téměř o NIČEM. Není zde postava, která by měla hlavu a patu. Film zachraňuje Muchowova hudba. Jinak by to byla opravdová bída. Možná mi časem dojde čeho jsem byl svědkem. Bohužel teď sem na to nepřišel. ()
Tragický je marketingový omyl s klamným názvem filmu, díky němuž jsem se do kina skoro nevypravil. Byl jsem přesvědčen, že jde o další přiblblou teenagerovskou komedii typu Snowboarďáků (napomohla tomu i další mystifikace v médiích, třeba v Reflexu byl článek o tomhle subžánru komedií a byly sem zařazeny i Pusinky). A přitom je to jedna z nejlepších generačních výpovědí v kontextu českého filmu za velmi dlouhou dobu, film o přelomové životní etapě, o hledání - svého místa v životě, svého vlastního já, o nejistotě, o stereotypech vnímání ženského a mužského světa, o konci dětství a počátcích něčeho, čemu se ještě hrdinky bojí říkat dospělost, o ztrátě ideálů, ale i o odpovědnosti za své jednání a uvědomění si tíhy života... Škoda jen zmateného začátku a velmi neumně vytvořené expozice a několika nevěrohodných replik. Jinak byl ale celý snímek plný autentických obrazů, dějových zvratů, psychologicky věrně motivovaného lidského jednání, výborné hudby (standardně vynikající Jan P. Muchow), syrových až naturalistických obrazů a scén (převážně při těch sexuálních mi na mysli vyvstával americký nezávislý Shortbus) a zvláště úžasných hereckých výkonů (hlavně herecký výkon Marie Doležalové mě doslova dostal). Karin Babinská, klobouk dolů! Pusinky jsou pro mě jedno z největších a nejpříjemnějších překvapení, svou otevřeností a odvahou popisovat problémy, kterých se jiní bojí sotva dotknout... ()
Silný podtext? Nevím, no nenašla jsem ho. Solidní road movie? Chvílemi ano, ale většinou jsem se šíleně nudila, protože děj nesměřoval naprosto nikam. Dobré herecké výkony? Ano, ale to je mi celkem na nic, když si vezmu, že většina postav mi byla silně nesympatická a pochybuju, že bych s některými členkami "hlavní trojice" vydržela déle než pět minut. ()
Nejvyspělejší český film posledních let paradoxně natočila debutující režisérka Karin Babinská. Tři naprosto obyčejné holky a jeden mladý chlapec se vydávají na cestu, při které krom dosažení cíle každá z nich odkryje kousek ze svých tajemství. Citlivě napsaný scénář, pečlivá atmosféra a hlavně velmi dospělá režie tvoří velmi kompaktní celek, který funguje. Karin Babinská, jak se zdá, má smysl pro detail, ve snímku je několik scén, které se obejdou naprosto beze slov, přesto si však divák dokáže přesně domyslet, na co hrdinky myslí, zná je a prožívá příběh s nimi. Jasně zřetelný je důraz na co největší přirozenost, veškeré scény působí autenticky (jak po stránce dialogů, tak i po stránce obrazové). Pusinky se neskrývají za pastelovými barvami filtrů, ale odhadují všechny nedostatky i klady. Krásně je to vidět zejména na nočních scénách, jež jsou pečlivě nasvícené vykazují opravdu vysokou míru autentičnosti - jinak řečeno tma vypadá jako tma. Velmi sympatické jsou i zlomy v ději, ať je to již zcela nečekaná a drsná scéna znásilnění u benzínové pumpy nebo zásadní zlom mezi postavami v půli filmu, kdy se celý snímek vrhá do depresivní atmosféry absolutní bezmocnosti a je zcela jasně zřetelný úbytek sil u všech postav. Dokreslovat atmosféru se tu pak daří i pomocí neskutečných lokací, které jsou většinou velmi přírodní, ale přesto nesou jisté prvky nepříjemné průmyslové oblasti - nevím přesně jak své pocity popsat. Navíc mám sám pocit, jako bych na těch místech někdy sám byl. Nejsou to však místa něčím příliš výrazná, přesto však mají své kouzlo. Přesně tak aby na sebe nestrhávala pozornost, ale zároveň dokázala zaujmout - většinou jsem si říkal něco ve smyslu: "Aha, tady jsem také byl"; jsou jistým způsobem povědomá. Zajímavý pohled je na ojedinělé mužské postavy, které sice nemají tolik prostoru jako dívky, přesto se však jedná o velmi výrazné postavy (zejména skvělý Matěj Ruppert). Pusinky působí velmi sebevědomým dojmem a rozhodně nemají nouzi o silné, ani zapamatování hodné scény (např. gymnastické kousky u železniční dráhy), přesto však nejsou snímkem dokonalým, ano i ony mají své mouchy. Největší problém jsem měl s intermezzi (čekání na autobus, smích u vody...), kterých je v ději spoustu a pak s postavou Maria Kubaše, ovšem nepopírám, že posouvala děj. To že snímek stojí zejména na hereckých představitelkách, které předvádějí opravdu herecký koncert (a Filip Blažek je obrovský herecký talent!) nemá asi ani cenu zmiňovat, na čem jiném by také snímek o silných osudech mohl stát, že, přesto si však myslím, že i tato zmínka musí v komentáři být. Takže Karin, gratuluji Vám, ač Pusinky dokonalé nejsou, s přihlédnutím na fakt, že se jedná o jeden z nejlepších českých filmů (ne-li ten nejlepší) přimhouřím obě oči a plné hodnocení musím dát. Mám velikou radost, že česká kinematografie má i takovéto talenty. ()
Zmatené jako hysterická holka, v několika chvílích nepochopitelně vzdálené od diváka a plné všeho a zároveň ničeho. Přesto příjemná road movie s šancí dostat se citlivějším povahám velmi hluboko pod kůži. Tři pusinky se ale pod tu mou dostávaly velmi ztěžka. Hlavně na začátku totiž scénář plete jednu scénu neuměle do druhé, hrdinky jsou svým přehrávaným brebentěním protivné a nedokázal jsem pochopit, co mám cítit, když se holky po čtvrthodince vykoupou a jásají něco ve smyslu naprosté úlevy. Nic zvláštního se jim zatím nestalo, takže na nějaké očištění je trochu brzy. V tu chvíli bych nevěřil, že se sžiji s melancholickou režií miss Karin a že nakonec budu chápat Išku až do její nejhlubší podstaty. Nemám problém s hledáním orientace, netvářím se ublíženě, jen co na mě někdo promluví a psychické potíže se mi momentálně také zdárně vyhýbají, ale ta její něžná touha po vrcholných (byť prchavých) chvílích mě začala čím dál víc sžírat. Abych několikrát se objevivším chvílím prázdnoty propadl téměř úplně. Tomu nejvíc pomohla přesná Muchowova hudba do nálady. Připomínky nakonec při titulcích pomalu blednou, protože pocity převládly nad racionálními výtkami. Ano, Vendula je na proplesk, ta cesta do Holandska je celkem zbytečný symbolický cíl a poselství "Ecstasy of Freedom" mě také moc nebralo. Jenže reálnost někdy všechno přebije. ()
Galerie (34)
Photo © Hollywood Classic Entertainment
![Pusinky - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/114/114676_3b5cd9.jpg)
Zajímavosti (8)
- Plachou Išku (Marie Doležalová) měla původně ztvárnit Kristýna Boková-Lišková. Podle režisérky Babinské jí však změnilo mateřství (porodila syna herci Pavlu Liškovi) a druhým konkurzem již neprošla. (Olík)
- Holky mají batoh značky Gemma, českého výrobce, který produkuje špičkové vybavení, které je používáno i na expedicích do Himalají. (necisty)
- Postava, kterou hraje Sandra Nováková, je ve filmu přesně o sedm let mladší než ve skutečnosti. Sandra se narodila 15.4.1982 a Karolína se podle cestovního pasu narodila 15.4.1989. (Kulmon)
Reklama