Režie:
Giacomo BattiatoHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Piotr Adamczyk, Olgierd Łukaszewicz, Małgorzata Bela, Matt Craven, Christo Šopov, Ennio Fantastichini, Kenneth Welsh, Raoul Bova, Andrzej Deskur (více)Obsahy(1)
Život mladého talentovaného herca, spisovateľa a básnika Karola Jozefa Wojtylu sa výrazne zmenil po vpáde nacistov do Poľska v septembri 1939. Aby sa vyhol deportácii do Nemecka, musel nastúpiť do práce v chemickej továrni. Už vtedy ho priťahovalo duchovenstvo a túžil po kňažskom povolaní. Začal navštevovať kurzy v tajnom seminári v Krakowe. Po nástupe komunizmu sa Julian Kordek, šéf pre cirkevné otázky , snažil všemožne Karola Wojtylu odstaviť. No mladý dynamický muž, ktorý nikdy neskrýval svoju vieru a vášnivú snahu zmeniť svet k lepšiemu, sa nedal zastrašiť. Vždy vystupoval ako humanista a obranca utláčaných. Proti totalite sa staval s odvahou, ktorou si vyslúžil obdiv celého sveta a ktorá ho priviedla až do pápežského úradu...
Karol Wojtylla sa stal pápežom. Veriaci na celom svete sa tešia - no veliteľstvo KGB je právom znepokojené. "Cirkev už teraz nebude nemá. Bude konečne hovoriť. Bude hovoriť hlasom svojho pápeža" - povedal Ján Pavol vo svojom prvom prejave. A zatiaľ čo podnikal apoštolské cesty po celom svete a svojimi slovami vlieval silu a nádej i tým, ktorí ju už stratili, jeho nepriatelia robia všetko preto, aby podkopali jeho prestíž a autoritu. A sú rozhodnutí pápeža umlčať - nielen obrazne, ale doslova...
Po atentáte dlho visel život Svätého otca na vlásku. Vďaka starostlivosti lekárov a jeho nezlomnej vôli žiť sa ako zázrakom postavil na nohy...A opäť sa pustil do boja za uskutočnenie svojho veľkého sna: aby náboženstvá na celom svete viedli ľudské srdcia k mieru na zemi...Osobný lekár si robí - a oprávnene - starosti o pápežovo zdravie. No Ján Pavol mal vždy veľa práce, a staral sa predovšetkým o iných, nie o seba. Aj doslova pár hodín pred operáciou nádoru sa prihovoril k veriacim, a vyzýval ich, aby neboli ľahostajní k bolesti nevinných obetí konfliktu v Bosne...
(oficiální text distributora)
Recenze (15)
Čítala som niekoľko životopisov tohoto vzácneho muža, a preto som sa veľmi tešila aj na filmové spracovanie. Som rada, že tvorcovia zareagovali veľmi rýchlo po jeho smrti - a že siahli presne po tomto námete. Áno, je pravdou, že by sa to mohlo natočiť aj lepšie, ale výpovedná sila tohoto diela má - určite nielen pre mňa - nevýslovnú hodnotu. Preto plných päť hviezdičiek!!! ()
Tento blok štyroch televíznych filmov by sa mal podľa správnosti rozdeliť na dva samostané filmy. Prvé dve časti sa nazývajú : Karol - človek, ktorý sa stal pápežom a opisujú ťažký život poľského študenta, herca a aj robotníka Karola Wojtylu. Pokračovanie s názvom Karol - pápež, ktorý zostal človekom sa zaoberá životom pápeža Jána Pavla II. od jeho menovania do funkcie pápeža, až do jeho smrti. Zaráža ma, že tu na CSFD pri hercoch nie je uvedená hlavná postava, ktorú stvárňuje Piotr Adamczyk. Hudba Ennio Morricone. ()
Měla jsem nejprve pochybnosti, ale je to jeden z nejlepších životopisů, co jsem kdy viděla. Je sice fakt, že jsem z tohohle žánru mnoho neokusila, ale tak ať. Každopádně tenhle člověk, ať chceme, nebo ne, byl pro lidi důležitý a prošel si toho hodně a to všechno je tak úžasně zpracováno, že z toho dokázali udělat poutavý příběh. ()
Doznávám, že jsem nečetla (zatím) žádný životopis Karola Wojtyły, od roku 1978 biskupa římského, kterého dalo světu tolik zkoušené katolické Polsko. (Asi proto, že jsem vždy dávala přednost jeho nástupci - Josephu Ratzingerovi.) Šlo pro mne o první komplexnější seznámení s touto světovou osobností. První dva díly mini-série se soustředí na Polsko. Polsko, zastíněné temnotou německého nacismu, kterou okamžitě poté nahradí socialismus pod taktovkou Sovětského svazu. Ve sporu s těmito novodobými podobami zla mladý literát a herec poznává, že byl vyvolen pro kněžskou dráhu a tomuto poslání zasvětí svůj další život; vnějškově plnění jeho poslání vypadá jako postup církevní hierarchií až k Svatému stolci. Závěrečné dva díly se již věnují Karolu Wojtyłovi - 264 papeži a světu, světu nemocnému špatností, která má nesčetně podob; normalizačně sofistikované násilí odumírajícího socialistického bloku, jeho porážka a nahrazení svobodou bezhlavého honu za bohatstvím; blahobytný kapitalismus západní bezduché Evropy; krvácející Jižní Amerika, proměněná v arénu, do které jsou vháněny nedobrovolné oběti soupeřících pozemských super-mocností; … . (Nemělo by se zapomínat, že to nebyli jen nacističtí socialisté, či socialisté sovětští, kdo vraždil katolické duchovenstvo; zatímco v Polsku ubíjeli komunisté k smrti Jerzyho Popiełuszka, vraždily eskadry smrti při mši Óscara Romera.) Netřeba do detailů přepisovat každý životopisný detail; to čím na mne toto filmové dílo působilo byla primárně nálada a proto jsem si jej zamilovala. Kdosi tu psal, že film je plný patosu, patrně ano. Možná i proto si jej lze zamilovat. Tak jako si můžete zamilovat jen příběhy z legend, z mýtů, příběhy, kdy můžete odložit, alespoň na chvíli, svůj skepticismus, zatvrzelou racionalitu, a bez jejich břemene jen uvěřit. A to je úleva - uvěřit, že ještě existuje Dobro, že Dobro může zvítězit nad Zlem. A uvěřit i v to, že je možné porážet i malá zla, zla z našeho světa, ta bezduchá a ubohá zla, se kterými se denně potkáváme a ve větší či menší míře je máme i v sobě. ()
Azda najlepší životopisný film o pápežovi, aký tu bol. Komplexný, silný, dojímavý a s obrovským posolstvom. Ten pápež prežil všetko. Nacistov, boľševikov i neomarxistických zvrátencov, ktorí v jeho dobe ešte len začali útočiť. A napriek tomu každého dokázal odzbrojiť svojim láskavým prístupom. Pútavý život i príbeh a všetko malo obrovský zmysel. Zanechal nezmazateľnú stopu. A Morricone svojou hudbou vedel, kedy pritlačiť. Na televízny formát proste naddielo. ()
Galerie (28)
Zajímavosti (12)
- Jan Pavel II věnoval velkou pozornost zahraničním cestám, celkem navštívil 129 zemí. Dvakrát zavítal také do Česka. (Hvězdář)
- Jan Pavel II. byl na konkláve zvolen jako kompromisní kandidát 264. papežem, první neital po 455 letech a jako vůbec první slovan. (Hvězdář)
- Karol Wojtyla se narodil 18. května 1920, na kněze byl vysvěcen 1. listopadu 1946, v roce 1958 byl jmenován pomocným biskupem, 30. prosince 1963 Krakovským arcibiskupem, v roce 1967 kardinálem a 16. října 1978 papežem. (Hvězdář)
Reklama