Režie:
Dušan KleinScénář:
Václav ŠašekKamera:
Jindřich NovotnýHudba:
Zdeněk MaratHrají:
Jiří Bartoška, Rudolf Hrušínský, Petr Čepek, Miroslav Macháček, Slávka Budínová, Jiřina Třebická, Tomáš Töpfer, Vítězslav Jirsák, Miloš Vávra, Blažena Holišová, Věra Vlčková, Václav Stýblo (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Malíř Horác za pomoci kriminalisty ve výslužbě Vašátka řeší záhadu zamčeného pokoje v souvislosti s podivnou „sebevraždou" sester Vojínových... Horác (J. Bartoška) navštíví svého přítele, bývalého kriminalistu (R. Hrušínský) a je zaujat dvěma zvláštními ženami, které bydlí v domě naproti. Ty staré sestry spolu žijí celý život, škorpí se, dělají si naschvály, ale být bez sebe nemohou. A pak jsou jednoho dne obě dvě sestry nalezeny ve svém zamčeném bytě mrtvé. Otrávily se plynem. Takže oficiálně je případ uzavřen jako sebevražda. Jenže Horácovi se to nějak nelíbí. I když ho jeho přítel kriminalista odrazuje, pátrá dál. Byly ty ženy zavražděny? A má v tom prsty Janza, nebo jejich přítel Pesný, který měl bydlet v jejich bytě? Dramatizace detektivního románu Hany Proškové s jejím oblíbeným hrdinou malířem Horácem byla natočena v roce 1987. (Česká televize)
(více)Recenze (56)
Slušná a trochu netradiční televizní kriminálka s excelentním obsazením, přestože Rudolf Hrušínský má menší roli, než se z obsahu filmu zdá. Místo napětí se setkáme spíše s psychologickou úvahou na téma svědomí. Neméně zajímavá je i hnusná omšelá stará Praha (v péči socialistických budovatelů), byť z ní vidíme pouze střípky. ()
Příběhově sice docela zajímavá detektivka, ale zpracování značně pokulhávalo. Smutný životní příběh dvou sester a jejich ještě tragičtější konec je však k zamyšlení. Bohžel mi dost vadil nejen Bartoškův způsob vyšetřování a dedukce zde ztvárněné domněnkami ve stylu až halucinogenního a hlavně rozmazaného pohledu do inkriminovaných momentů – co se tam mohlo odehrát – to se mi moc nelíbilo a bylo to velmi chabě zpracované. Jinak se ale herecké výkony většiny zúčastněných dali překousnout. Obyčejný průměr nic víc. ()
Malíř Horác a detektiv ve výslužbě Vašátko v dřívějšku nosili tváře Jiřího Bartošky a Rudolfa Hrušínského. Novějšímu televiznímu zpracování s Davidem Matáskem a Viktorem Preissem se jejich detektivní exkurze vyrovnala hlavně po herecké stránce. Všechno ostatní je skoro až špatné. Největší otazník visí nad režií Dušana Kleina, která se nedokáže rozhodnout, jaké pojetí upřednostní. Objevují se psychedelické sekvence, přítomnost má i atmosférické mystérium, dokonce se objeví i náznaky hororu a klasické vyšetřování zločinu ustupuje do pozadí. A když se v jednom tv filmu objeví tolik různorodých žánrových náznaků, byl by div, kdyby to všechno zdařile fungovalo, mělo to soudržnost a optimálně to do sebe zapadlo. A v kompaktnosti se vůbec filmu nedaří. Vyšel z toho slušně nepřehledný spletenec, kdy samotné objasnění záhady podivných sebevražd dvou podivínských sester působí až na hraně parodie. Podporují to i různé detaily během hodinové délky projekce. Malíř Horác je překvapivě mazal, malovat vůbec neumí. Miroslav Macháček usiluje o to, aby si ho divák v jeho "hospodské" kreaci všiml, neboť jeho nastrčená postava má v rozuzlení svoji relevanci. Peter Čepek se svými chiromantickými schopnostmi je poněkud nevyužitý. A Hrušínského je dost pomálu. A to jeho charisma dokáže v okamžiku jeho výskytu na place opravdu hodně. Herecký výběr byl extra silný. Režie se nepovedla. Frekventované flashbacky patřily k tomu vůbec nejhoršímu. Hlavně nápad s objemnou obuví, co zabrání oběti slézt z postele, byl naprosto směšný. Nakonec přemíra nechtěně směšných sekvencí spolu s neujasněnou režií tenhle detektivní počin, jistě ve své literární podobě nějakým způsobem zajímavý, dokonale potopila. 4/10 ()
Na téhle jinak nezajímavě zpracované televizní detektivce je udivující jiná věc: Dvakrát tu zazní slavná Amapola od Ennia Morriconeho z filmu Tenkrát v Americe. V titulcích o Morriconem není ani zmínka, místo toho je zde pod hudbou podepsán Zdeněk Marat, který pro Dušana Kleina napsal hudbu k prvním třem Básníkům. Je neuvěřitelné, že tahle masivní krádež normalizační Československé televizi prošla úplně v pohodě. ()
Tenhle film mi po shlédnutí před mnoha a mnoha lety v živé paměti vězel ještě pěkně dlouho. Možná jako žádná jiná detektivka... Po novém shlédnutí po těch dvaceti letech se mi zároveň potvrzuje původní dojem, že jde o nadprůměrnou, velmi slušně napsanou, zrežírovanou a zahranou záležitost a zároveň jsem trochu zklamán. Výprava je vskutku zoufale televizní, i když je fajn, že poměrně výrazná část je točena v reálných exteriérech a interiérech. A pak mi taky šíleně lezlo na nervy, jak všichni mluví naprosto a předpisově spisovně. Celkový dojem: 70% ()
Galerie (7)
Zajímavosti (4)
- Natáčelo se v Praze na Malé Straně, v restauraci U Dvou koček a na Uhelném trhu, který se nachází na Starém Městě. Na zmíněném trhu se odehrává i děj filmu. (ArthasKarfa)
- Podle textu Hany Proškové vznikla také rozhlasová inscenace „Křivý prostor“ (2002, režie Hana Kofránková). (Přemek)
- Film byl natočen na motivy povídky Hany Proškové „Křivý prostor“, která vyšla spolu se dvěma dalšími v roce 1971 pod názvem „Smrt programátora“. (Zlatohlávek)
Reklama