Režie:
João Pedro RodriguesKamera:
Rui PoçasObsahy(1)
Po romantické oslavě prvního výročí vztahu Rui spěchá od přítele Pedra domů. Cestou zemře při autonehodě. Ve stejném domě jako Pedro bydlí Odete a Alberto. Odete touží po dítěti, Alberto dítě odmítá, a proto se rozejdou. Na pohřbu se Odete vrhne na Ruie v rakvi a ukradne prsten, dárek od Pedra. Vetře se do Ruiovy rodiny předstírajíc, že je s ním těhotná. João Pedro Rodrigues, tvůrce kultovního filmu O Fantasma, pomalým tempem a v intenzivních dávkách sleduje příběh hysterie a rozkladu osobnosti. Film byl vybrán na řadu prestižních filmových festivalů, v Cannes získal zvláštní uznání Cinémas de Recherche. [Mezipatra 2008] (oficiální text distributora)
(více)Recenze (5)
Alpský křišťál.¬ Po celovečerním snímku "Fantasma" natočil pan J. P. Rodrigues další snímek — Odete, natočený výrazně stravitelnějším způsobem než jeho předchůdce.¬ "Odete" chybí k dokonalosti málo — a zároveň mnoho. Rodrigues totiž neumí propracovati věc až do maličkostí, místo briliantu máme alpský křišťál. To, co lze přehlédnouti na dílech Fassbinderových pro jejich citový opar, to nelze přehlédnouti na pojetí, které pracuje a stojí na "syrovosti", na jednoduchém ukazování bez řádného či uspokojivého souběžného budování pozadných účinů, tedy na v podstatě nulové dramaturgii. V případě Odete dostává se nám sice mimořádného, citlivého díla, nicméně napsaného rukou poněkud roztřesenou. Neviděl jsem další celovečerní snímek Rodriguesův, "Ornitologa", ale zatím se mi zdá, po tom, co jsem viděl Fantasma, že shlédnutím Odety jsem spatřil i hranici možností jinak nevšedního tvůrce.¬ Povede-li se dívajícímu se oprostiti se od předsudků, dostane se mu mimořádné odměny — za jeho taktéž mimořádnou námahu. ()
Docela silné kafe, kdo by to do Portugalců řekl. U úvodní scény jsem se díval všude jinde, jen ne na obrazovku, ale pak se rozjede velice zajímavý a bizarní art o dvou poněkud jiných lidech. Líbila se mi výtečná kamera a bohatý hudební doprovod, který u filmů tohoto typu není zrovna zvykem. ()
Málokterý film přetáčím, ale tohle mě vážně nebavilo. Umělé, předvídatelné, filmařsky neoriginální až kýčovité (nehoda, střepy, déšť). Dokoukal jsem to, ale filmy João Pedra Rodriguese budou asi kultovní v tom jiném slova smyslu. Ani Odete tedy nezahájí tradici dobrých portugalských queer filmů, škoda. Nicméně máte-li někdo tip, dejte vědět. PS: Zajímavý je způsob prezentace filmu, kdy například plakát pro Cannes (francouzský) má Ruiho navrchu a Odete dole. Americká verze nemá Odete vůbec, ale dva líbající se muže, nb pod androgynním názvem "Two Drifters". ()
Príbeh sa začína vášnivým bozkávaním dvoch zaľúbených mužov Pedra a Ruia, ktorý oslavujú svoje výročie. Pedro však ten večer odchádza domov autom a havaruje neďaleko Ruia, ktorý mu počas nehody telefonoval a v zápätí mu zomiera v náručí. Film o psychicky narušenej žene Odete, ktorá túži mať dieťa a využila tragickej smrti mladého muža Pedra zo susedstva aby mohla predstierať, že je s ním tehotná. Tento film je plný nepochopiteľných vecí. Pre veľmi náročného diváka. ()
Křečovitá umělecká nuda, hezky nasnímaná, ale pořád nuda. Odete trpí klasickými nešvary nepovedených artových filmů - sledujeme počínání dvou postav odtržených od reality, ale těžko se k nim dokážeme nějak přimknout nebo jim alespoň porozumět. Většinu času hlavní antagonisté někde sedí, leží, stojí anebo chodí po místnosti a lkají. Vrcholem je závěrečná scéna, která je buď myšlena jako vtip anebo naopak podtrhuje celkovou křeč filmu. Pouštěl bych to za trest neopatrným řidičům - napadlo někoho, že hlavní hrdina měl vlastně podíl na úvodní smrti svého milence, protože mu volal vědom si toho, že jeho přítel řídí? ()
Reklama