Režie:
František ČápKamera:
Ferdinand PečenkaHudba:
Roman BlahníkHrají:
Hana Vítová, Svatopluk Beneš, Adina Mandlová, Gustav Nezval, Marie Glázrová, Eduard Kohout, Elena Hálková, Jaroslav Marvan, Rudolf Hrušínský, Marie Blažková (více)Obsahy(2)
„Noční motýl v lásce znamená, že je marná, že je ztracená,“ zpívala hlavní hrdinka filmu v písni, která se zařadila mezi evergreeny nejen kvůli nesmrtelné melodii Císařského valčíku Johanna Strausse (v úpravě Romana Blahníka), ale především kvůli příběhu, který jako ústřední hudební motiv provázela. Film Noční motýl (1941) natočil režisér František Čáp podle povídky "Staša" z knihy Vojtěcha Mixy "Medvědi a tanečnice" a podle scénáře, na němž spolupracoval s Václavem Krškou. Vypráví příběh nešťastné lásky, která stáhla slušnou dívku do bahna nevěstince. Na první pohled slzotvorná kalendářová historka pro nepříliš náročné paní a dívky však dostala díky citlivému scenáristickému zpracování a suverénnímu režijnímu pojetí nové dimenze. Tvůrci zdůraznili především psychologické akcenty melodramatického příběhu v přímé závislosti na historických a sociálních podmínkách, v nichž se příběh odehrával. Film sám byl pojat jako velkorysá kostýmní podívaná, k níž výtvarně bohaté období konce století dodávalo všechny předpoklady (výtvarník filmu Jan Zázvorka jich dokonale využil), a odehrával se v jakémsi geografickém vzduchoprázdnu, i když mnohé reálie (třpyt důstojnických uniforem, pompéznost dámských toalet) zřetelně upomínaly na staré Rakousko-Uhersko, což podtrhoval i ústřední hudební motiv ze Strausse. Řemeslnou dokonalost filmu zdůraznily i znamenité herecké výkony především Hany Vítové v roli „padlého anděla“, vychovatelky Marty (její pravděpodobně nejlepší výkon před kamerou) a Adiny Mandlové v menší, ale pro příběh velmi důležité roli její přítelkyně, prostitutky Kiki. Mezi představiteli mužských postav se objevila také slavná jména jako Gustav Nezval, Svatopluk Beneš, Rudolf Hrušínský a Eduard Kohout. Vznikl film, který ve své době prokázal životaschopnost a úroveň české kinematografie i v omezených protektorátních podmínkách. (Česká televize)
(více)Recenze (105)
Nechápu, že mne tento film tak dlouho míjel. Pominu-li herce, tipoval bych dobu natočeni alespoň o 20 let později. Do konce jsem byl napjatý jak to skončí, a přestože mne napadlo několik variant, tak finále bylo úplně jiné. Perfektní role Vítové, které jsem věřil všechny její životní situace. ()
"Proč se vlastně rozčiluješ? Vždyť se nic nestalo. Květiny byly pro slečnu a ne pro tebe." "Tím hůř! Ještě si lidé mohou myslet, že mně posílají důstojníci květiny." "Ale drahoušku, tomu by přece nikdo nevěřil." Já mám filmy pro pamětníky moc ráda, jen tenhle kousek mi dost dlouho unikal. Zaslechla jsem Straussův valčík, začala si notovat Nočního motýla a pak už jen najít chvilku času:-). Příjemně mě překvapila komediální Mandlová, nikdy jsem ji takhle rozvernou neviděla, skoro jsem se těšila, až přijde další scéna s ní. ()
Tento film mne vůbec neoslovil. Herecké výkony příliš patetické a přehnané a chování postav je taky dost mimo. Pokud by se takto lidé chovali, tak to se světem skončí špatně. Například to jak ji ta její "kamarádka" hned na úvod vystrojí a jak ji pan šéf překřtí z Marty na Štefku, to bylo tedy fakt super přitažlivé. Všechno je přehnané až do krajnosti. ()
Štefka.. Štětka.. je to o životě v "mladých" letech.. .nevěřím, že tuhle buržoazní podívanou vysílali v 41roku... pokračující od středověku nádherná doba v oblíkaní, bez aut... když si to vezmete, o tohle nás nacismus s komunismus obral a v nové demokracii každej nakupoval od vietnamce.. vějíře zavést znovu, ale s pravými pery.. Mandlová je stejně nejlepší s prvními záběry v každém filmu na svou osobu, typická Rozina..nechal mě jako zástavu :).. Vítová je moc hezká holka a každá s podobným ksichtíkem se mě zamlouvá, jako tomu studentovy... ()