Režie:
František ČápKamera:
Ferdinand PečenkaHudba:
Roman BlahníkHrají:
Hana Vítová, Svatopluk Beneš, Adina Mandlová, Gustav Nezval, Marie Glázrová, Eduard Kohout, Elena Hálková, Jaroslav Marvan, Rudolf Hrušínský, Marie Blažková (více)Obsahy(2)
„Noční motýl v lásce znamená, že je marná, že je ztracená,“ zpívala hlavní hrdinka filmu v písni, která se zařadila mezi evergreeny nejen kvůli nesmrtelné melodii Císařského valčíku Johanna Strausse (v úpravě Romana Blahníka), ale především kvůli příběhu, který jako ústřední hudební motiv provázela. Film Noční motýl (1941) natočil režisér František Čáp podle povídky "Staša" z knihy Vojtěcha Mixy "Medvědi a tanečnice" a podle scénáře, na němž spolupracoval s Václavem Krškou. Vypráví příběh nešťastné lásky, která stáhla slušnou dívku do bahna nevěstince. Na první pohled slzotvorná kalendářová historka pro nepříliš náročné paní a dívky však dostala díky citlivému scenáristickému zpracování a suverénnímu režijnímu pojetí nové dimenze. Tvůrci zdůraznili především psychologické akcenty melodramatického příběhu v přímé závislosti na historických a sociálních podmínkách, v nichž se příběh odehrával. Film sám byl pojat jako velkorysá kostýmní podívaná, k níž výtvarně bohaté období konce století dodávalo všechny předpoklady (výtvarník filmu Jan Zázvorka jich dokonale využil), a odehrával se v jakémsi geografickém vzduchoprázdnu, i když mnohé reálie (třpyt důstojnických uniforem, pompéznost dámských toalet) zřetelně upomínaly na staré Rakousko-Uhersko, což podtrhoval i ústřední hudební motiv ze Strausse. Řemeslnou dokonalost filmu zdůraznily i znamenité herecké výkony především Hany Vítové v roli „padlého anděla“, vychovatelky Marty (její pravděpodobně nejlepší výkon před kamerou) a Adiny Mandlové v menší, ale pro příběh velmi důležité roli její přítelkyně, prostitutky Kiki. Mezi představiteli mužských postav se objevila také slavná jména jako Gustav Nezval, Svatopluk Beneš, Rudolf Hrušínský a Eduard Kohout. Vznikl film, který ve své době prokázal životaschopnost a úroveň české kinematografie i v omezených protektorátních podmínkách. (Česká televize)
(více)Recenze (105)
"To je ta nová ?? Vypadá nevinně.. Asi začátečnice.." ;) ()
Nádherné romantické drama, co nikomu nic neslibuje. Hana Vítová byla a je stále krásná žena a role jí sedla k tělu. Film má dobrou hudbu. ()
Vzplála láskou ke krásnému důstojníkovi jako Viktorka z Babičky. Nemohla s ním však odejít, protože měl vlastní rodinu. Proto se rozhodla zničit, život pro ni ztratil smysl. Kolem ní se odehrává řada dalších osudů, ona jimi jen proplouvá, bez účasti, bez východiska. A když se nakonec naděje objeví, znovu zasáhne osud a zkáza je dokonána. Velmi působivý film se skvěle obsazenými postavami. ()
To pravé srdcervoucí melodráma ze staré školy: padlá děva, neopětovaná lásky, císarský důstojník a nádherné barové songy... ()
Průměrné 3 rudé zde vlepím spíše pro to čím by mohl (nebo chtěl/měl) film být, než pro to jaký reálně je. Vítová je protagonistka krajně nesympatická, spousta scén vyznívá křečovitě, či nechtěně směšně a i technicky to působí jaksi nesourodě/roztěkaně (což se samozřejmě dá přičíst tomu, že za protektorátu filmaři holt museli plést z hoven biče). Sympatická je tak hlavně ta snaha natočit něco co by v lepších rukou a v lepší době mohlo být temnou, psychologickou studií klesající spirály života jedné obyčejné dívky. ()
Milostná romance o nenaplněné, jednostranné a tragické lásce, která naplní osud až po okraj a nakonec přeteče… Velká příležitost pro Hanu Vítovou a Adinu Mandlovou, z nichž ani jedna nezklamala a jejichž ztvárnění obou tak rozdílných postav je jímavé, bolestné a velmi uvěřitelné. Adina Mandlová si sama směla dopsat dialogy a monology, jako úlitbu za přenechání hlavní role Haně Vítové- a tuto příležitost využila dokonale… Příběh je starý jako lidstvo samo: Kala miluje Martu, Marta miluje Vargu, Martu miluje student, Varga miluje svou ženu, ta miluje jen sama sebe… a jestliže by takto zadaný námět mohl svádět k povedené taškařici, po shlédnutí ucítíme jen smutek a zmar… ()
Kosmopolitní kostýmní drama typické pro období protektorátu vyniká nad dobový průměr pečlivým ztvárněním secesního prostředí a hlavně nečekaně plastickým výkonem Hany Vítové a postavou Kiki šitou přímo na míru Adině Mandlové. Hold Čáp věděl co je to vkus a čím diváka oslovit. ()
Tento film nemá v sobě banalitu, sladkou nereálnost ani naivitu, jaké melodramata obvykle mívají. Přesto nepůsobí pochmurným dojmem. Někde se o něm píše i jako o filmu smyslném. Je to jeden z mých nejoblíbenějších filmů z tohoto období, protože má v sobě tak akorát nadávkovanou neuspokojivou realitu, z které se divák nehroutí a zároveň skvěle zaujme a pobaví. Navíc zde hraje ještě mladičký Hrušínský, Beneš, Marvan a jiní dobří herci. DĚJ (MŮŽE OBSAHOVAT SPOILERY): Nezkušená chudá Marta doplácí na žárlivost své zaměstnankyně a rozmazlenost její dcerky, je propuštěna z bytu kde pracovala jako chůva. Lítost nad nešťastně poblouzněným vojákem, kterého hraje S.Beneš a který ve filmu žije ve stejném fiktivním posádkovém městě jako Marta, ji vede k poddání se tomuto obdivovateli. Pouze ze soucitu. Sama je nešťastně až chorobně zamilována do jiného ženatého muže (nadporučíka Vargy) a soucítí s člověkem podle jejího mínění v podobné situaci. Ví, jak nevyslyšená láska dokáže bolet. Floutkem "Benešem", který touží spíše po jednorázovém požitku a dobytí ctnostné ženy, je však hned po první noci opuštěná. Končí na ulici. Zneužité kamarádky se ujímá známá z nočního podniku - společnice Kiki (přesvědčivě zahraná Adinou Mandlovou). Kiki nezkušenou dívku, která nemá živobytí, zaučuje v novém prostředí a film nabírá tragičtější ráz. Drama je střídané s pěknými písněmi, přátelstvím mezi dívkami, flirtováním s návštěvníky z lepší společnosti, hranou veselostí večerního barového polosvěta, na kterou si Marta po pár skleničkách a časem zvykne. Nějaký čas dočasně žije jako úspěšná neokoukaná dívka sloužící pro milé rozptýlení zámožnějších hostů. Pronásledování přecitlivělým, nevyrovnaným studentem však nakonec vede k tragédii. Nebo spíše k vysvobození ze života a nešťastného světa, který Marta neuměla žít? ()
Hana Vítová ve své životní roli v příběhu o tragické lásce. Nesmrtelnou píseň Noční motýl, kterou krásně a procítěně zpívá, jen tak z hlavy nedostanete. "Noční motýl v lásce znamená, že je márná, že je ztracená..." ()
Noční motýl je asi nejlepší filmovou rolí Hany Vítové. Ta v roli Marty, později Štefky když se objeví na plátně v jakémkoliv záběru nebo kostýmu, tak je prostě úžasná. Navíc hraje přímo fantasticky. Jí velice dobře sekunduje prostitutka Kiki Adina Mandlová, která nebohou a nešťastně zamilovanou Martu do důstojníka Vargy (Gustav Nezval) svede na scestí, ze kterého už bohužel není návratu, o což se zapříčiní mladičký Rudolf Hrušínský jako do Marty zamilovaný student Míša. Další skvělí herci Kohout, Marvan, Beneš, Hálková, Glázrová, Steimarová svoje role hrají excelentně! Příběh se odehrává začátkem 20. století a výprava, kostýmy a celková dobová atmosféra je opravdovou pastvou pro oči. Takové stylové a na svou dobu vcelku odvážné melodrama si dám rozhodně líbit. ()
Rutinní melodramatický příběh, ale s dobrou kamerou, netradičním koncem a na svou dobu poměrně hodně odvážný. ()
Dramatický příběh s několika úsměvnými momenty, za které vděčíme Adině Mandlové její proslov - "Všichni mužský jsou prevíti. Jeden větší, jeden menší. ALE prevíti jsou všichni." byl výborný. Navíc je zde poměrně odvážně natočené znásilnění. ()
Česká válečná a předválečná milostná dramata (už od Machatého), přestože nejsou tak populární jako milostné komedie, mají povětšině svoji nejdnoznačně vymezenou temnou stránku (zatímco komedie chumtají všechno dohromady). Motiv lišaje smrtihlava (s charakteristickou žlutou kresbu připomínající lebku; nočního motýla krásného skoro jako Hana Vítová) je sice vnucený, do děje však dobře zapracovaný. A samotná píseň "Noční motýl" představuje předěl, na němž se rozhodlo, na kterou stranu to Martička vezme šupem dolů. - Mezi řádky: na TV jsem se díval s ženou a tuto chvíli jsme oba přesně odhadli, jen s tím, že já jsem v ní viděl neodvratný konec a žena odvrácení konce. - Příběh ženy zamilované do svého zamilování (Varga ji nejenže nedává žádnou naději, ale drsně ji od sebe odhání), je karmickou záležitostí: čím víc lpění, tím větší upoutání. Rudolf Hrušínský v epizodní roli studenta, který je vyvolen k naplnění jejího osudu, ukazuje (v té době ještě), jak dlouhá je cesta k prvotřídnímu herectví. Konec je to sice literárně obligátní, ale zkuste vymyslet jiný, sotva budete úspěšnější než naši scénáristé. Pozn. 1: S oblibou se povídá, že se někdo dostal na šikmou plochu. Málokdo ale řekne, v čem je šikmější než jeho vlastní plocha, která je bezesporu rovná. Je to prostě jen jiná plocha, dobrodružnější, a proto i nebezpečnější. Pozn. 2: Pokud chcete z jakéhokoli filmu něco mít, musíte ho brát absolutně vážně, jak upřímnou snahu jeho autorů podílet se na vašem virtuálním životě. Výsledkem může samozřejmě být i absolutní odmítnutí, nikdy však nemá cenu debatovat o drobnostech. ()
Na svou dobu velmi dobře zrežírovaný film, který začíná jako červená knihovna a ve kterém není vůbec nikdo šťastný. ()
Drama o svedené a padlé dívce (H.Vítová) si pro sebe ukradla A.Mandlová ve vedlejší roli prostitutky Kiki. A neříkejte, že se vám neorosí oči: „Noční motýl v lásce znamená/že je marná, že je ztracená.“ ()
ocenenia : MFF Benátky 1941 - "strieborná cena" ()
Výborná Hana Vítková , skvělá Adina Mandlová. ()
Romantický příběh o vychovatelce Haně Vítové, která se bezhlavě zamiluje do poručíka Svatopluka Beneše. Ten ale její lásku neopětuje a ona zklamaná odchází za kamarádkou Adinou Mandlovou do Prahy. Zde se jí začíná dařit coby barové zpěvačce, ale mladý Rudolf Hrušínský je do ní zamilovaný až po uši. Když se po letech opět setkává s poručíkem Vargou, netuší, že je to definitivně naposled. 80% ()
Hana Vitova sice nebyla takova osobnost jako Mandlova, v Nocnim motylovi vsak hraje jednu ze svych nejvetsich roli a moc ji to sekne. Mandlove svetle vlasy neslusi, postava Kiki je ale uzasna a jeji dialogy, ktere si sama napsala jsou vedle pisnicek nejvetsi ozdobou filmu. Dramaticky zaver se taky povedl, nebyt pomalejsiho rozjezdu, dam plny pocet. Velmi dobry protektoratni pocin! ()
Film Noční motýl je jedním ze vzácnějších českých filmových dramat tehdejší doby, která dokáží strhnout diváky na svou stranu uhrančivou přesvědčivostí. A romantika lásky je, oproti většině romantických škvárů, skutečnější a pravdivější. Láska zde není trvalou hodnotou, je pouhou iluzí a snem, který pod vlivem reality mění životy jednotlivců a ničí naděje. Láska je sebetrýzněním a příčinou pádů morálního standardu. Láska je omamný jed, který probouzí temné stránky člověka. Láska zde dochází ke svému naplnění v nestálých okamžicích, které dávají zapomenout na peklo všude kolem. V těch několika málo vteřinách se odráží celá ta neopakovatelná krása velikosti života a splněných snů. Osud je zvrhlý cynik. Po technické stránce je tato filmová balada pečlivě vytříbenou podívanou. Vše je korunováno podmanivou hereckou výpovědí, které s citem dodávají otisk osobité atmosféry výslednému filmovému výtvoru. Moralizování, tíživé prostředí existencionální nejistoty, společenské předsudky a odsudky, citová a milostná zneužívání i destruktivní dopady chaosu neopětované lásky jsou s životem lidí v neustálém propojení. I dnes by za podobné situace byla žena hanlivě urážena a ponižována ve jménu puritánské mravní etiky. Hlavní postavou příběhu je mladá a atraktivní vychovatelka Marta Dekasová (velmi dobrá Hana Vítová) ve své baladické cestě lásky. Je zostuzována pro svůj přirozený půvab. Padá a zvedá se a nikdy nepřestane věřit v osudovou lásku, aby za mihotavý okamžik štěstí zaplatila jakoukoliv cenu. Hlavní mužskou postavou je zasmušilý nadporučík královské gardy Varga (dobrý Gustav Nezval) ve své odtažitosti, beznaději manželství a s dobře míněnou radou. Druhou hlavní mužskou postavou je lehkomyslný poručík královské gardy Rudolf Kala (výtečný Svatopluk Beneš) ve svém neodbytném žadonění milostného toužení a nezodpovědné ctižádosti na poli tělesných rozkoší. Druhou hlavní ženskou postavou je Martina ochotná kamarádka Anča alias Kiki (velmi zajímavá Adina Mandlová), protřelá osůbka ve světě nevázané noční zábavy. Poslední důležitou postavou je student filozofie Michal Lary (pozoruhodný Rudolf Hrušínský) ve své naivitě zmateného mládí, zastrašovacím manévru při stavbě vzdušných zámků a přízemnosti přivlastňování vznešenosti lásky. Z dalších rolí: Vargova povrchní manželka a obletovaná herečka Helena (dobrá Marie Glázrová), žárlivostí sžíraná a pokrytecká zaměstnavatelka Marty (velmi zajímavá Elena Hálková), její rozmazlená a panovačná malá dcerka Mášenka (Renée Lavecká), přívětivá hospodyně Katynka (příjemná Marie Blažková), šlechetný pravidelný návštěvník noční městské zábavy pan Leopold (sympatický Eduard Kohout), vrchní madam nočního podniku (Anna Steimarová), bezstarostný šéf baru (Čeněk Šlégl), či precizní houslista (Vasil Truchlý). Láska je myšlenka, polibek a objetí, na které nedočkavě čekáme. Láska je nebezpečný sobec, který bere a jen málokdy dává. Pád do moralistického bahna společenského pokrytectví a životního údělu není výjimečný a těžký. Kde se nachází lidskost a empatie, když ctihodná společnost sama toto spodní patro lidského odsuzování využívá a zneužívá?! S touto formou romantického dramatu jsem nadmíru spokojen. A noční motýl může rozevřít svá smutná křídla poslední sily naděje. () (méně) (více)
Reklama