Obsahy(1)
The Atomic Cafe je dokumentární film týkající se atomové bomby, který je poskládán z propagandistického archivního materiálu USA, jakým jsou filmové týdeníky, reklamy, vojenské výukové filmy nebo televizní a rádiové pořady z let 1940-1960. Autoři (Jayne Loader, Kevin a Pierce Rafferty) prezentují svoje názory pomocí pečlivé vybraných sekvencí filmových klipů podbarvených dobovými písničkami s "atomovou tématikou". S nadsázkou až černým humorem film paroduje tehdejší názory na atomovou bombu a propagandu ve stylu "Duck and Cover". Kevin Rafferty se později stal mentorem jiného amerického dokumentaristy Michaela Moora. (archdrone)
(více)Videa (1)
Recenze (13)
Brilantní. Marketingový tahák "komický horor film" se mi zdál trošku zavádějící, ale už vím, že není - vystihuje to přesně. Kdo z vás kdy hrál Fallout a bavil se u těch roztomilých retro srandiček, tady máte přesně předlohu, všechny ty starý záběry a vládní propagandistický videa, který opravdu a vážně existují. Někdo to za $300 tisíc všechno vyhrabal z archivů a dal do kupy v úplně výborný koláži, která přesně vystihuje bombastickou absurditu těch časů. Ať je to oblbovačka obyvatel ostrovů Bikini, ozařování vlastních vojáků, městečka St. George anebo loďky japonských rybářů, tyhle všechny kiksy plus lekce skrčit se a přikrýt, atomová výchova pro prcky a spousta dalších neuvěřitelností. Všechno je geniálně doplněno o atomic age písničky (ultimátní kompilace zde) a snad jen škoda, že nebylo užito i dobových plakátů a ilustrací. Takže jo, přešli jsme od mušket k explozi o 50 megatunám TNT během délky jedné člověčí existence, tady ten časostroj vás krásně přenese do tak unikátní doby v dějinách a navodí vám místy nezaměnitelný dojem, že lidstvo přežilo svou apokalypsu, a to sic jen o chlup - ať už to byla reálná hrozba, nebo jen masová paranoia... Spolu s TRINITY AND BEYOND zatím naprostý vrchol na tady to téma, tak nějak povinnost pro všechny studenty moderní historie. "Viewed from a safe distance, the atomic bomb is one of the most beautiful sights ever seen by man." ☢️ [seznam atomic age dokumentů u mě v Deníčku] ▷ ()
When not close enough to be killed, the atomic bomb is one of the most beautiful sights in the world… Nemyslím si, že ten film je neutrální, z dobového kontextu i celkového ironizujícícho vyznění bych řekl, že to byla do jisté míry polemika s rétorikou USA po nástupu Ronalda Regana. To ale nemění nic na mém hodnocení, uděláno je to výborně. ()
Největší síla tohoto dokumentu je absence vypravěče a poměrně hodně neutrální tón. Za vše mluví proslovy státníků, televizní pořady, rozhovory s obyčejnými lidmi, i silně propagandistické armádní filmy. Víceméně chronologické řazení děje a odpovědi na průběžně se vynořující otázky... Kdo jako já strávil v komunistickém Československu dětství, připomene si tu zhuštěnou depresi, která ho dusila, a házela otázky, zda má cenu plánovat si něco na příští rok (chodit do školy, sázet na zahrádce...), když stejně bude válka a nikdo nepřežije... ()
Pěkná přehlídka pravé americké propagandy, která někdy děsí a způsobuje intenzivní mrazení v zádech, jindy pobaví svou neuvěřitelnou stupiditou a naprosto fušérským zpracováním. Suverénně v tom druhém vedou zcela vážně míněné scénky z produkce armády Spojených států. Absence komentáře a prosté plynutí vhodně sestříhaných dobových výtvorů zkratkovitě vykreslují zmítání se americké společnosti na vlnách éteru, které každým dalším dnem, každou novou hodinou, každým okamžikem mohou ze stínu dnešních dnů vynést na světlo bóží dalšího a zákeřnějšího agenta, skrytého komunistu a rozvraceče, nového to Goldsteina, či obávaný soudný den? Sám archiv promlouvá a dobře demonstruje, jak se hranice posunovaly a šílenství rostlo. Škoda, že pohled nebyl globální, celosvětový, z obou stran. Navíc v tak krátké stopáži je výběr z mnoha let mašinérie skutečný vrchol ledovce a celý film příslovečnou kapkou v moři mezi dalšími a dalšími a dalšími dny masáže rozumu tehdejší generace. I tak hořká ochutnávka plodů doby, z kterých vyklíčila budoucnost. ()
První půl hodinu jsem měl na tváři připotroublý úsměv - moje reakce na to, že takto starý film dokument jsem snad ještě neviděl... Působilo to na mě jak nějakej starej večerníček či komedie -- neustále rozverná hudba, přitom všichni strašně seriózní agitovaný hlas... z dnešního pohledu to působí děsně komicky (a je to k nerozeznání od komunistických filmů z českého prostředí - zjevně to byla tehdy móda celosvětová, nikoliv jen komunistická). Až jsem si zvykl na dobovou atmosféru (která pro mě byla tím nejzajímavějším), začal jsem si víc všímat obsahu -- a bohužel jsem si tedy nevšiml, že bychom za těch pár desítek let někam pokročili - spíš naopak, protože dnes už nemá monopol na propagandu vládní garnitura, ale je jí schopno jakékoliv vlivnější či početnější uskupení kohokoliv. S odstupem ix desítek let je snadné nahlédnout tehdejší názory jako směšné, asi bych z toho ale nevyvozoval, že jsme k propagandě citlivější než lidé tehdy. Dvě poznámky na závěr: 1. film postrádá jakýkoliv komentář / vypravěče ...proto je možná dobrej nápad si před zhlédnutím nějak osvěžit historické souvislosti, jinak divákovi nemusí být vše uplně jasné a 2. film mapuje opravdu jen a pouze dobové veřejné mínění, nic víc. O atomovkách jako takových v dokumentu téměř žádné informace nejsou. ()
Zajímavosti (1)
- Režisér Pierce Rafferty uviedol, že pomer použitých versus prezeraných materiálov na použitie do dokumentu je zhruba 1 ku 10,000. (Real Tom Hardy)
Reklama